226 
fri^itonytlins. Splwiilrus. 
Siilcraiiflciic ere indtil STidldrcnc temmeligt opadbojedc. Striberne ere middeldybe 
med middcldybe Punkter, men aftage i Dybde ud imod Siderandene: den afbrudte 
Stribe ved Unden er ret og liiber imellem Sdinmcn og den fdrste Stribe; alle forene 
sig parviis ved Spidsen, den yderste med den inderste, saaledes at den fjerde og 
femte blive de korteste; den sjette og syvende have ved Spidsen nogle faa runde 
Smaagruber; den ottendes Gruberække er temmeligt dyb og sædvanligen aldeles 
heel: Griilremc ere runde og alle ligestore; Mellemrummene ere smalle og temme¬ 
ligt ophdjedc. — Bugringene ere temmeligt glatte med ujevne Indtryk paa Siderne. — 
Begge Kjdns Fodder ere baarede og gro\t punkterede paa Oversiden. 
Udbredt især i det mellemste ■og sydlige Europa. Den er hos os i det Hele 
taget sjelden, isa:r i det Frie: jeg har engang fundet den i et gammelt huult 
Piletræ paa Amager, og i Bornholms Kulegn under Stene. Derimod træfl'e.s den 
overalt i Danmark i Kjelderc, selv i store Byer, og da undertiden i et stort 
Antal Individer. 
Spliodrus. 
Sphodms Clairv. — Jlarpalus p. Gyllcnhal- 
Mentuin dente medio bifido. Ligula apice truncata^ paraglossit linearihiiSy eam 
ituperantihue, apice obtusis. Palpi articulo ultimo subojlindrico , apice truncalo. 
Labrum truncalum. Tarsi antki maris articulis dilatatis subtus biseriatim lamel- 
lalo-papillosis. Ungviculi simplices. 
Ilagetunden klbftet. Tungens Spidse lige afsltaaren: Bitungerne Uniedannede, 
Iwngere end lungen^ med budle Spidser. Palpernes Endclcd natsten valscformigt, 
med lige afskaaren Spidse. Læbens Forrand ret. De udvidede Led i Hannens 
Forfodder med en Dobbellrwkke af bladede Vorter paa Saalerne. Kloerne hele. 
290SPOC betyder voldsom, vild; valgt af Clair.ille nicd Hensyn til Slægtens som hele 
Familiens riiverske Natur. 
Slægten er i hOj Grad den foregaaende affin, men uafseet Kloernes Mangel 
paa Tagger, en Karaktecr, som den systematiske Betragtning af Gruppen udviser 
som hbjst væsenlig, desuden udmærket ved flere meget konstante Alvigelser. 
Til at angive disse kan jeg altsaa indskrænke mig. 
Hovedet hæres mere nedbOjet og har mere fremragende Ojne: Læben 
mangler den om endog kun svage Bugt hos Pristonychus, Kindbakkeine ere 
endnu mere forlængedeog desuden stærkere nedadkrummede^ Hagetandens Spidser 
ere skarpere. 1 Antennerne ere Leddene mere forlængede: Sviibens Grundled 
er næsten en halv Gang længere end Skaft og Vendeled tilsammentagne. Dæk¬ 
vingerne ere mere forlængede med mere hvælvet Byg og deres Striber hos alle 
ægte Sphodrer ualmindeligt fine. Forbrystbenet har hos begge Kjon en Læng¬ 
derende, som bagtil udvidende sig betinger cn let Udhuling af Spidsen, der er 
mindre opadbojet, utydeligt kantet og ikke saa tilrimdet som hos Pristonychus, 
men trekantet og temmeligt spids. Bagskulderbladenes Biplade er fuldkomment 
halvrund paalvers, og dens F’orrand næsten ret. Benene ere mere forlængede: 
de bageste Laar ere stærkt sammentrykkede og næsten overall nf samme Tyk- 
