*230 
Doliclius. 
baptil tilspidset klart rustrdd Plet: den berdrer ikke Skuldrene, lader som oftest 
Somraen forblive bruunlig, og mangler undertiden ganske; ofte staac imellem Ojnene 
lo utydelige gjennemskinnendc pnnklformige Pletter af rod Farve, ligesom hos Ani- 
sodaetylus binotatus. — Hovedet er smalt, af meget stdrre Længde end Brede, glat. 
Ansigtet meget fladt hvælvet med dybe, forlænget-tilrundede, i Bunden ujevne Pande- 
gruber, som fortil forbindes af den Alundskjoldet afsondrende Tverstribe og bagtil 
oftest have en tilrundet, let fordybet og ikke skarpt begrændset Grube imellem sig; 
de temmeligt smaa Ojne ere noget fremragende. — Alle Skulderbladene ere pun¬ 
kterede: For- og Mcllemskulderbladene flint, uregelmæssigt og ikke meget tæt, de 
nederste Bagsknldcrbladc og Siderne af Bagbrystbenel tættere og grovere. — For- 
ryggens storsle Brede overtrælTer lidt dens Længde: den er fortil jevnt indbugtet 
med pludseligt nedbojede, hvælvede, lidt fremtrukne og næsten retvinklede Forhjor- 
ner; Siderne ere i deres hele Udstrækning jevnt buedannet-tilriindede og mere kon¬ 
vergerende bagtil, saaledcs at Roden bliver noget smallere end Spidsen: Baghjor- 
nerne ere skraat afskaarne og aldeles afrundede, den korte Bagrand saagodt som reL 
Siderandene ere muligst smalt kantede, men temmeligt opadbiijede formedelst deres 
fra Roden til Spidsen sig strækkende samt flint og njevnt punkterede Randliuulning; 
udentil danne Siderandene ved deres Midte en meget let fremtrukkel stump Vinkel, 
lljornegruberne ere store og dybe, men ikke meget skarpt begrændsede: deres for¬ 
reste fladere Deel udvider sig i flere smallere og krummede Fortsætningcr: de ere 
dybt og læt rynket-punkterede; det mellemliggende hvælvede Stykke er flint og 
uregelmæssigt punkteret. Den hvælvede Skive er tæt besat med regelmæssige fine 
Tverrynker: Renden og begge de maanedannede Indtryk ere af betydelig Dybde og 
Brede. — Den middelstore Rygplade danner cn bagtil stumpvinklet Triangel med 
buede Sider. — De svagt hvælvede og i Midten næsten flade Dækvinger ere tre Gange 
saa lange som Forryggen og over de stærkt fremspringende aldeles afrundede Skuldre 
lidt mere end en halv Gang bredere end dennes Midte, hvilken Brede de paa Grund 
af Sidernes temmelige Parallelisme beholde indtil henimod Spidsen: de bagestc Som- 
hjiirncr ere meget spidsvinklede med stumpe Spidser, Udsnittet kort, jevnt og af 
ringe Dybde. Striberne ere fine og meget utydeligt punkterede: den afbrudte rette 
Stribe ved Roden er en Fortsættelse af Rodens Tverstribe og Iciber imellem Slimmen 
og forste Stribe: den anden fiirer undertiden ved sin udvendige Side to stiirre 
Punkter, eet lidt foran Midten og eet henimod Spidsen: den ottendes Gruberække 
er af paafaldendc Fiinhed og Gruberne enkelte; Striberne forene sig ved Spidsen 
parviis i den naturlige Orden: den tredie og fjerde og den femte og sjette forene 
sig hiijere oppe: de ydre fortsætte sig udenom disses Forbindelsespunktor. — Bugens 
Sider ere ujevnt nedtrykkede samt enkelt og uregelmæssigt ridset-punkterede. 
Udbredt forneinmeligen i det sydlige Europa, men sjelden i Norden; den 
lever i den hedeste Sommertid paa lerede Marker, De danske Individer, jeg 
har undersogt, ere fundne paa forskjellige Steder i det sydlige Sjælland og Fyen; 
paa Falster og Laaland forekommer den ogsaa. 
