rarathiis. 
251 
Calathus. 
Tab. yjll, Fig. C, h-l 
CaUilhns Bon. — Ilarpnius p. Gyll. 
Mcntum dente medio bifulo. Ligula apice rotundata: paragloseis ei .mbaeqva- 
Ubus, apice rolundalk. Palpi articulo ultimo cylindrico, penultimo breviori. 
Tarsi antici maris articulis dilatatis subtus biseriatim lamellato-papdlosis. Unyvi- 
culi strrati. 
Hagetanden kloftet. Tungens Spidse (Urundet: Bifungerne neppe længere end 
Tungen., med tilrundede Spidser. Palpernes Pinde ed valseformigt, kortere end 
tredie Led. De udvidede Led i Hannens P'orfddder med en Dobbeltrække af bla¬ 
dede Vorter paa Saalcrne. Kloerne savtaggede. 
Ben generiske Benævnersc synes taget af '/.aXaOof, calaClnis, et Slags Ivurv eller Kar: 
er dette Till'ældet, har Bonclli vel dermed villet hentyde paa disse Karahers som oftest ellip¬ 
tiske Omrids. 
Læben er af dobbelt saa stor Brede som Ltengde og altsaa temmeligt kort: 
Siderne ere let buede*, ForbjOrnerne ere temmeligt stumpe, den forreste Rand 
jevnt indbugtet og uden Spor af Rundlagger i Midten. De middellange og kun 
i Spidsen krummede skarpe Kindbakker have sædvanligen paa den indvendige 
Rands Midte en lille skarp trekantet Tand, og en lignende stump ovenfor den 
bOlgede nederste Ende. 
Kja'bcrne frembyde intet Afvigende fra den for Pristonychus givne Beskrivelse. 
Begge Palpepars let krummede Endeled ere fuldkomment valseformige: Kpebe- 
palpernes (h) Endeled er omtrent en Trediedeel kortere end deres kdlleformige 
rette næstyderste Led, Tungepalpernes derimod ligesaa langt som dette og ved 
Roden smallere end ved Spidsen. 
Den store Hages fi) nedtrykkede Sideflige ere udentil stærkere tilrundede 
end hos Pristonychus: den indvendige Rands ophiijcde Kant er fortil fremtrukken 
til en lige afskaaren eller budt S|)idse-, Tanden er meget storre og langt dybere 
kloftet end hos den sidstnævnte Slægt. Den fortil jevnt tilrundede Tungestotle 
træder frem over Hagetanden indtil ovenfor Midten af den dybe og smalle Hagebugt; 
Tungepalpernes korte Stammer komme saaledes til at strække sig frem foran 
Spidsen af Hagefligene: de ere trinde med smallere Midte og udvidede Ender, 
og sammenholdes af den tætliggende og fortil dybt indbugtede Tungestamme. 
Tungen har indbugtede Sider, skarpe, spidsvinklede Forbjorner og enten sim¬ 
pelthen stærkt buet (i] eller i Midten rundt fremtrukken og til hver Side let 
indbugtet Forrand (k). De aldeles nogne Bitunger have overalt samme Brede; 
deres stumpe afrundede Ender rage kun hos de Arter frem foran Tungens Spidse, 
hos hvilke denne er rundbolgel (^k). 
Antennerne have den samme eller en noget stOrre Længde end Hoved og 
Forryg tilsammentagne; med Undtagelse af det spidse Endeled ere alle Led 
omvendt kegleforrnige: Svdbens Grundled har omtrent samme Længde som Skaftet. 
Det noget langagtige Hoved bæres usædvanligt nedbdjet: Ojnene ere tem¬ 
meligt store, men rage kun lidet frem. Den flade og bagtil noget nedtrykkede 
