232 
Calatlius. 
Forryg er sædvanligt næsten firkantet eller trapcziedannet, og kun sjeldent smal¬ 
lere ved Roden end fortil; de stedse kun i ringe Grad buede Sider vise under¬ 
tiden ovenfor Koden en meget let Bugt foran de oftest retvinklede BaghjOrner. 
Forbrystbenets hvælvede Ende er skarpt kantet saavel paa Siderne som omkring 
den kun lidet opadbojede, tilrundede, og ikke udvidede Spidse. Dækvingerne ere 
næsten Hade, ægdannede med lige afskaaren Rod, stedse tydeligt noget bredere 
end Forryggen og saagodt som uden Bugt ovenfor de bageste spidsvinklede SOm- 
bjOrner; den tredie Stribe ba'rer i Regelen en Punktrække, og undertiden tillige 
den femte. De nederste Bagskulderblades Bij)lader ere næsten ovale. 
De teenformige Laar ere kun lidet sammentrykkede og ofte forsynede med 
en aaben Grubera'kke paa Forsiden; Skinnebenene ere saagodt som rette, de 
bageste med Rækker af korte Haartorne. 
Af de udvidede Led i Hannens Forfodder (1) ere de to fOrste forlænget- 
trekantede med budte ForhjOrner og skraat afskaaren Spidse, det tredie mere 
hjertedannet med tydeligt indbugtet Ende: andet Led er det stOrste, tredie Led 
det mindste. 
Hunnernes Dækvinger udmærke sig ved en matskinnende silkeagtig Giands, 
og ofte ved finere Striber. 
Calatherne ere hurtige og i Regelen uvingede Karaber af MiddelstOrrelse, 
som let kjendes paa deres forlænget-ellipsoidiske Form og flade Overside. De 
liave næsten altid mOrkebrune Farver, ere nogne, og mangle Tegning. De ere 
udbredte over den hele nordlige Halvkugle og forekomme selskabeligt under 
Stene, Mos og Bark saavel i som udenfor Skove. 
1. CALATIIUS ROTUNDICOLLIS. 
Nigrofuscu.1, antennis rufis, pronoto postice uliinqve impresso angulis rotun- 
datis; elytris strialis. 
Sortebruun, Antennerne rode: Forryggens Rod med et Indtryk paa hver Side 
og afrundede Baghjorner: Yingedækkerne glatstribede. — 4-4^ Lin. 
Synon. Dej. Spec. III, 75, II. — Calathus rotundicollis. 
Tilligemed den næste Art udmærket fremfor de paafiilgendc ved sin bagtil lidt 
smallere Forryg og de paa Siderne fortil mindre parallele og i Midten mere buede 
Dækvinger; hvilke lo Forhold betinge en tydelig Affinitet til den foregaaende Slægt. — 
L'vinget. Dybt sortebruun. Undersiden langs ad Midten lysere; Antenner og Mund¬ 
dele rode. Læbe og Kindbakker brune. Benene rodbrunc. Laarene med sortebruun 
Overside. — Det glatte Hoveds Pandegruber ere smaa og flade, men det imellem 
dem indesluttede Stykke af Ansigtet og Mundskjoldet træder alligevel frem som en 
lille hvælvet Runddeel. — Forryggen har omtrent samme Længde og Brede: den er 
fortil noget indbuglct med kun lidet fremtrukne rnen dybt nedbojede, hdjt hvælvede 
og skar])t retvinklede Forhjorner: Siderne ere i deres hele Udstrækning jevnt bue- 
dannel-tilrundede, paa Grund af de aldeles afrundede Baghjorners Opadbojning til¬ 
syneladende, og betragtede fraoven, let indbugtedc ovenfor disse, og lidt mere kon¬ 
vergerende henimod Roden end forefter, saaledes at Spidsen bliver lydeligt bredere 
end Roden; den bageste Rand er ret. De opadbojede Siderandc ere smalt men ikke 
