Calathus. 
233 
skarpt kantede, og temmeligt bredt nedtrykkede indenfor Kanten: Nedtrykningen bliver 
bagtil bredere og flyder ud i de meget dybe, aflange og i Bunden ujevne Hjorne- 
gruber: det mellemliggende Stykke er glat og hvælvet. Skiven er fladt hvælvet og i 
Midten flint biilgerynket: Renden og de maanedannede Indtryk ere dybe, de sidste skarpt 
stumpvinklede. — Dækvingerne ere omtrent halvanden Gang længere end Forryggen, 
over de skarpt stumpvinklede og udentil tilrundede Skuldre endogsaa noget bredere 
end dennes Spidse, og tiltage jevnt i Brede indtil deres Midte, hvorfra de atter jevnt 
tilrundes henimod de fuldkomment afrundede bageste Somhjorner; Ryggen er fortil 
aldeles flad, den yderste Deel af Siderne og den bagcsle Trediedeel temmeligt ned- 
adskraanende. Striberne ere fine: den tredie har en Række af fire til fem, omtrent 
i lige Afstand fra hverandre indbyrdes staaende, store Punkter: den ottendes Grube¬ 
række er svag og fortil enkelt. Mellemrummene ere saagodt som flade. Undersiden 
er glat. 
I en dyb og fugtig Skovdal, i Nærheden af Himmelbjerget i Jylland, har 
jeg i August Maaned fundet en Han og en Hun af denne sjcldne og forhen i 
Norden ikke iagttagne Art. 
2. CALATHUS MICROPTERUS. 
Fuscus, antennis pedibmqve rufo-flavis, promto postice utrinqve profmdius 
imjtresso angulis obtusiusculis: elgtris striatis. 
Jiruun, Antennerne og Benene rddgule, Forryggens Rod med et dybt Indtryk 
paa hver Side og næsten stumpe Baghjorner: Yingedækkerne glatstribede. — 3^ Lin. 
Synon. Payk. Fn Sv. 112, If). — Carabus melanocephalus ft. 
Duft. Fn. Austr. II, 12:1, l.'j.'i. — Carabus micropterus. 
G y 11. lus. Sv. IV, 442, 39 - 40. — Harpalus micropterus 
Dej. Spec. III, 78, 16. — Calathus microcephalus Ziegler. 
Afhildn. Stiirin 1). Fn. Ins. V, Tal). CXXll, Fig. b. II. — Calathus micropterus. 
Slurni D. Fn. Ins V, Tab. CXXllI, Fig. b, II. — Calathus glabripennis. 
Uvinget. Munddelene, Struben, Forryggens Siderande og Sideombojningcr, hele 
Undersidens Midte og Dækvingernes Sidedækker have Antennernes F,irve: kun Kind¬ 
bakkerne ere mere riide, med sorte eller morkebrune Spidser. Læben er bruun, dens 
Rande samt Mund.skjoldets Spidse og Forhjorner guulrode; ofte ere ogsaa Forryggens 
bageste Rand og Rygpladen deelviis gjennemskinnende rodbruunlige. — Det glatte 
Hoveds Pandegruber ere udslettede, Ansigtet næsten fladt, Ojnene store, men kun 
ubetydeligt fremragende. — Forryggen har samme Længde og Brede: Spidsen er 
dybt indbugtet med fremtrukne, dybt nedbojede, temmeligt hojt hvælvede, spidsvin¬ 
klede og skarpe Forhjorner: Siderne ere i deres hele Udstrækning let buede og fra 
foran Midten af lidt konvergerende bagtil, saaledes at Roden bliver noget smallere 
end Midten; de bageste Iljiirner ere lidt stumpvinklede og deres Spidser ikke skarpe; 
den bageste næsten rette Rand danner i Midten en let Bugt og ved hver Ende en 
Bue af samme Slorrcise. De smalt kantede Siderande ere især bagtil noget opad- 
biijedc og henimod Roden noget hulede. Skiven glat og fladt hvælvet med fiin eller 
middeldyb Rende og mere eller mindre svage maanedannede Indtryk; Rodgru¬ 
berne cre aflange, i Midten dybe og ret skarjit begrændsede: saavel de som det 
