240 
Taphria. Olisthnpii!!. 
SchSnh. Syn. Ins. I, 214, 2.58. — Carabus rotundatus p, 
Gyll. Ins. Sv. II, 77, 1. — Symichus vivulis. 
Stiirm I). Fn. Ins. V, 21.5, 22 — Agomim vivale. 
Dej. Spec. III, 8.5, 1. — Taphria vivnlis. 
Vinget, glindsende dybt og klart sortebruun paa Oversiden, lysere eller rod- 
bruun paa Undersiden; foruden Antenner og Been ere ogsaa Munddelene paa Læbens 
Midte og Kindbakkernes Spidser nær klart og dybt guulrdde. — Det glatte Hoved 
er een Gang mindre end Forbryststykket: Pandegruberne ere temmeligt store, men 
ikke skarpt begrændsede, Ojnene af Middelstdrrelse og kun i ringe Grad fremstaa- 
ende. — Forryggen har lidt storre Brede end Længde; Spidsen er bredt indbugtet 
med middelmaadigen fremtrukne og nedbdjede, fladt hvælvede og næsten retvinklede, 
men temmeligt stumpe Forhjdrner; Siderne ere i deres hele Udstrækning eensfor- 
migt buede, fortil stærkere tilrundede, bagtil fra Midten af stærkt konvergerende, 
saaledes at Roden bliver idetmindste en Fjerdedeel smallere end Midten: Baghjor- 
nerne ere stumpvinklede og afrundede, den korte Bagrand i Midten let indbugtet, og 
buet ved hver Ende. Siderandene ere smalt ophdjet kantede og uden Spor af Ned- 
trykning, den fortil noget hvælvede, glatte eller flint tverrynkede Skives Rende dyb 
eller middeldyb, det bageste maanedannede Indtryk sædvanligen dybt; Rodgruberne 
ere aflange og som oftest dybe, men uden skarp Begrændsning. — De flade, kun 
ved Siderne og Spidsen hvælvede Dækvinger ere omtrent dobbelt saa lange som 
Forryggen, og over de retvinklet fremstaaende, men aldeles afrundede Skuldre omtrent 
en Trediedeel bredere end hiin, hvilken Brede de paa Grund af Sidernes svage Run¬ 
ding beholde indtil henimod Spidsen: dennes Sdmlijorner ere retvinklede eller lidt 
spidsvinklede, temmeligt skarpe, men uden mærkelige Sidebugter. Striberne ere dybe 
og glatte: den afbrudte Stribe ved Roden Idber imellem Somraen og fdrste Stribe: 
den anden har paa sin Midte et lille indstukket Punkt og midt imellem dette og 
Spidsen endnu et andet: den ottendes Gruberække er middeldyb, men enkelt eller 
afbrudt i Midten. De flade eller let hvælvede Mellemrum vise under en skarp Lupe 
en yderst fiin chagrinagtig Skulptur. — Undersiden er glat. 
Paa sandede Marker overalt i Danmark, især i Skovegne; den or ikke 
ganske almindelig. Udbredt over den stOrste Deel af Europa. 
Olistliopus. 
Tab. IX, Fig. B, c-d. 
Olistliopus Dej. — Agonum p. Bnii. 
Mentum dente medio nuUo. Ligula apice emarginata: paragiossis ei aeqvali- 
bus, subaeuminaiis. Palpi articulo ultimo fusiformi. Tarsi antici tnaris articulis 
dilatalis subtus biseriatim lamellalo-papillosis. (Ingviculi simplices. 
Ingen Hagetand. Tungens Spidse udrandet: Pitungerne tilspidsede, af Tunr 
gens Længde. Palpernes Endeled teenformigt. De udvidede Led i Hannens For¬ 
fødder med en Dobbeltrække af bladede Vorter paa Saalerne. Kloerne hele. 
Sammenriijningcn af oXiaOoj og 7C0U? skul betyde Ictfodct. 
