Anchomenns. 
245 
synes at befinde sig ligegodt paa Bornholms Klipper og i Skagens Flyvesand. 
Den er en nordlig Art, som kun meget sjeldent trælles Syden for det lavere 
Nordtydskland. 
2. ANCHOMENUS SEXPUNCTATUS. 
Niyro-aeneus, capite thoraceqve viridi-aeneis, elytris rubro-cupreis, interstilio 
tertio serie pimctontm impresso. 
Metalsort, Hovedet og Bryststykket metalgrOnne, Vingcdækkerne kob'berrdde: 
det tredie Mellemrum med en Række indstukne Punkter. — - -1 Lin. 
SVIVON. Linn. I'n. Sv. n. 807. — Carahus sexpunc.talus. 
i\lull. Prodr. 78, 83!). — Carabus XlJ-pimctalus. 
Fal)r. Syst. KIcutli. I, 19!), 159. — , 
SctiSnh. Syn. Ins. 1, 200, 210. — 
Gyll. Ins. Sv. 11, 1.56, 63. — f/nrpaliis se.rpuneUitus. 
DpJ Sper. 111, 140, 7. — Agonum sexpHt)clfitinn. 
Erichs. Kaf. M. Br. I, 110, 8. — Anchomenus sexpunclalus. 
Afbildn. Panz. En. Germ. XXX, 13. — Carabus sexpunetatus. 
Undersiden er metalsort eller miirkt metalgron, Antennerne, Munddelene og Be¬ 
nene sorte, Laarene og Anlennernes lire fdrstc Led sædvanligen med Metalglands; 
Hovedet, Forryggen, Rygpladen og Rummet foran Dækvingernes Rodslribe ere dy¬ 
bere eller lysere funklende melalgrdnne. Dækvingerne dybt og ofte karmoisinagtigt 
funklende kobberrdde, deres og Forryggens Rande ofte messinggule. — Ojnene ere 
temmeligt store, men kun lidet fremragende. Pandegruberne smaa, men ofte noget 
dybe. — Forryggen er ikke fuldt en halv Gang bredere end lang: Spidsen er svagt 
indbugtet, Forhjdrncrne kun lidet fiemtrukne og nedhdjede, meget fladt hvælvede og 
ikke skarpe; Siderne ere stærkt lilrundede og fra Midten af stærkt konvergerende 
bagtil, saaledes at Roden næsten bliver en halv Gang smallere end Midten; Bag- 
hjornerne ere bredt afrundede, den korte bageste Rand meget let indbugtet. Side- 
randene ere yderst smalt og ikke skarpt kantede, men opadbojede og især bagtil 
stærkt udhulede indenfor Kanten, hvilken Udhuling bagtil ender sig i de store, dybe og 
ligesom Udhulingen grovt tverrynkede Hjdrnegrubcr: det mellemliggende Stykke bliver 
derved hiijt hvæhæl; den paatvers fiint bolgerynkede og fladt hvælvede Skives Rende 
er liin eller middeldyh, de maanedaniiede Indtryk svage og ofte udslettede. — Dæk¬ 
vingerne ere fladt hvælvede, næsten halvanden Gang længere end Forryggen og over 
Skuldrene lidt bredere end dennes Midte, hvilken Brede de paa Grund af Sidernes 
parallele Retning beholde indtil tæt ovenfor Spidsen: dennes Sdrahjdrner ere stumpe 
og afrundede. Udsnittene jevne og temmeligt dyhe. Striberne ere temmeligt fine, 
men lydeligt punkterede. Mellemrummene brede og aldeles flade: den ottende Stribes 
Gruberække er sædvanligen heel. Gruberne dybe og vel adskilte: det tredie Mellem¬ 
rum flirer en Række af sædvanligen sex store Pimkter eller Smaagruber, hvis Antal 
og Stilling mod hverandre dog langtfra ere bestandige: ofte forekomme saaledes syv, 
og ofte staae flere af dem paa den anden eller tredic Stribe. 
Varieteter. 
p. Hovedet og Forryggen sortegrbnne. Dækvingerne grønligt kobberfarvede. 
7 . Oversiden smudsigt sortegrbn eller hroncefarvet. 
