252 
Atichomcnus, 
forresten fine Striber erc dog noget sterkere end hos denne Afdelings tre sidste 
Arter, ligesom deres Mellemrum ikke cre saa aldeles Hade: den ottendes Grube¬ 
række er middeldyb og mere eller mindre enkelt eller afbrudt i Midten: den anden 
og tredie fiire hver et Par fine indstukne Punkter. 
Fundet af Hr. Melchior i en Deel Individer i Skovene omkring Knuthen- 
borg paa Laaland. Udbredt især i det mellemste Europa. 
10. ANCHO.MENTJ.S FULIGINOSUS. 
Piceo-niger, pronoto sublransverso: coleopteris hreviter ohovatis. 
1)i/bt begsort. Forryggen lidt bredere end lang: Dækvingerne kort omvendl- 
ægdannede. — "2J - 3 Lin. 
SVNON. Gyll. Ins. Sv. IV, 448, .08—iiO. — Umpnlm fuliginosus. 
Dej. Spec. III, K«, -85. — Agonum fuUginosum. 
Erich s. Kaf. M. Br. I, 117, 20. — Anehememis fuliginosus. 
Afbildn. I’anz. En. Gorm. CVIII, .0. — Carahus fuliginosus. 
A’ed sin kortere Form og de bredere Dækvinger let kjendelig fra de efterfdl- 
gende nærstaaende Arter. Stærkt glindsende begsort eller sort, Antennerne, Mund4 
delene og Benene lysere begbrune. Hofteringene, Skinnebenene og Fddderne sæd- 
vanligen lysere. — Pandegruberne ere temmeligt store og dybe. — Forryggen er 
neppe af stiirre Brede end Længde og fortil bredt indbugtet med middclinaadigen 
nedbiijede, rniddelhvælvede og noget spidsvinklede, men ikke meget skarpe Forhjdr- 
ner; Siderne ere svagt tilrundede og fra Midten af stærkere konvergerende bagtil, 
saaledes at Boden bliver meget smallere; Bagbjdrnernc erc stumpvinklede og afrun¬ 
dede , den bagestc Rand ret. Siderandene erc skarpt kantede og lidt opadbiijede, 
Hjornegruberne aflange, flade, glatte, og ofte næsten udslettede, sjeldnere dybere og 
da noget krummede eller forlængede fortil; Skiven er glat eller flint bdlgerynket 
paatvers. Renden (iiii eller middcldyb, det bagestc maanedannede Indtryk sædvanli- 
gen udslettet, det forreste i Regelen tydeligt, og undertiden skarpt. — Dækvingerne 
cre to Gange længere end Forryggen, over de temmeligt fremstaaende afrundede 
Skuldre en Fjerdedcel bredere end hiin, og tiltage paa Grund af de næsten rette 
men bagtil konvergerende Sider i Brede indtil bagved Midten, som er henved dob¬ 
belt saa bred som Forryggen, hvorpaa de stærkt afrundes henimod Spidsen: dennes 
Sdinhjdrncr ere stumpe og afrundede, Udsniltene korte og smaa, men temmeligt 
skarpe. De erc noget hvælvede, Sliiberne middcldybe og glatte, Mellemrummene 
fladt hvælvede: den ottendes Gruberække er middcldyb, ujevn, og ofte afbrudt i 
Midten; den anden fdrer henimod Spidsen et lille indstukket Punkt, den tredie 
sædvanligen fire lignende paa Ryggen. 
Varieteter. 
p. Dækvingerne klart kastaniebrune. Benene lysebrune. 
Almindelig i Skove. Udbredt især i det mellemste og nordlige Europa og 
i Nordasien. 
11. ANCHOMENU.8 GRACILIS. 
Niger, pronoto subtransverso: coleopteris oblongis. 
Sort, Forryggen lidt bredere end lang: Dækvingerne aflange. — 2^ Lin. 
