Ancliomcnus. 
18. ANCHOMENUS PRASINUS. 
Tab. IX, Fig. C. 
Ater, antennarum hasi, -pedibm coleopterisqve ochraceis, horum macula, capile 
pronotoqve viridi-aeneu: pronoto basi utrinqve impresso punctatoqve anyulis 
subrectis. 
Kulsort, Antennernes Rod, Benene og Deekvingerne okhergule, en Plet paa <le 
stdste, Hovedet og Forryggen metalgrdnne: Forryggens Rod med et punkteret Ind¬ 
tryk paa hver Side og næsten retvinklede Baglijdrner. — 3 Lin. 
Synon, t'abr. S)sl. EIcuth. I, 195, — Cavabus prasinus, 
Schiinh. Syn. Iiis. I, 21.5, 2(54. — 
Gyll. Iiis. Sv. II, 83, 4. — Barpahis prasimts. 
Dej, Spcc, IH, 116, 14. — Anchomenus prasinus, 
AfbilDjN. Panz. In. Gcrm. XVf, 6. — Carabus prasinus* 
Oliv. Ent. III, ii'i. Tab. 5, Fig. 55. — Carabits viridanus. 
Undersiden er kulsort, undertiden med hlaaligt Mctalskær, Antennerne brune, 
deres tre fdrste Led og Munddelene, paa den metalgriinnc Læbe og Kindbakkernes 
moikere Spidser nær, ere klart okkergule; Hovedets Overside og Forryggen erc levende 
metalgrdnne, men uden sdnderlig (ilands: samme Farve har den store ovale IMet, 
som begynder ved Dækvingernes Midte og indtager deres bagestc to Tredicdelc, 
men lader Randene og Spidsen beholde den samme dybe og rene okkergule Farve 
som den dvrige Deel, — Pandegruberne ere stribedannede og skarpt indtrykkede, 
(ijnene over Middelstdrrelse og temmeligt fremragende, — Forryggen har neppe 
mærkelig stdrro Længde og Brede; Spidsen er bredt indbugtet med noget frem- 
trukne, temmeligt nedbdjede, spidsvinklede og særdeles skarpe Forhjorner; Siderne 
ere fortil svagt lilrundede, men bagved Midten stærkt samraentrukne og langt men 
svagt indbugtede, saaledes at Roden bliver en Trediedeel smallere end Midten; Bag- 
hjdrncrne ere noget stum|)vinklcde og ikke ganske skarpe, den bageste Rand ret, og 
buet ved hver Ende bagved Hjdiuerne. Siderandene ere fiint og skarpt kantede, 
men uden Nedlrykning indenfor Kanten; Rodgruberuc ere smalle, temmeligt dybe, 
flint rynket-punkterede, og forlængede fremad til Forryggens Midte; Skiven er fladt 
hvælvet. Renden og det forreste maanedannede Indtryk middeldybe og skarpt be- 
grændsede, — Dækvingerne ere næsten aldeles flade, to (lange længere end For¬ 
ryggen , over de fremspringende bredt afrundede Skuldre en Trediedeel bredere end 
dens Midte, og tiltage med Sidernes temmeligt stærke Runding i Brede indtil deres 
Midte, eller lidt bagved denne, hvor de ere dobbelt saa brede som Forryggens 
stdrste Brede; de bageste Sdinbjdrner ere afrundede, Udsnitlene tydelige, men af 
ringe Dybde, Striberne ere temmeligt line, men tydeligt punkterede. Mellemrum¬ 
mene aldeles flade: Den oliendes Ciruberække er iniddeldyb og almindeligen heel: 
den anden Stribe, det tredie Mellemrum eller den tredie Stribe forer tre til fem 
smaa indstukne Punkter, — Kroppens Underside er langs med Siderne uregelmæs- 
sigen fiint rynket-puiikleret og ridset. 
Almindelig paa do danske Oer, saavel paa fri Mark som i Skove; derimod 
synes den at være sjeldnere jiaa Halvoen, Udbredt over næslen hele Emopa, 
17« 
