Chiacnius. 
265 
paa Forbrystel blive endnu stdrre, men mere enkeltstaaende; kun Bagbrystbenets 
Midte er glat. — Forryggen er næsten flad, grovt og tæt rynket-punkteret og ikke 
fuldt dobbelt saa bred som lang; Spidsen er bredt indbugtet med temmeligt ned- 
bdjede, fladt hvælvede, lidt fremtrukne, meget skarpe og temmeligt spidsvinklede 
Forhjerner; Siderne ere i deres bele Udstrækning jevnt buedannet-tilrundede og fra 
Midten af omtrent i lige boj Grad konvergerende fortil og bagtil, saaledes at Roden 
kun bliver lidt bredere end Spidsen og Midten den bredeste Deel; Baghjornerne 
ere noget stumpvinklede og ikke ganske skarpe, den bageste Rand saagodt som ret. 
Siderandene ere smalt og skarpt kantede og uden Nedtrykning; de maanedannede 
Indtryk mangle næsten; Renden er særdeles fiin, Hjornegruberne aflange, meget 
flade og ubestemt begrændsede, ligesom heller ikke ved Skulptur udmærkede frem¬ 
for den (ivrige Deel af Forryggen. — Rygpladen er grovt punkteret. — Dækvin¬ 
gerne ere middelhvælvede, tre Gange saa lange som Forryggen og over de frem- 
staaendc bredt afrundede Skuldre en Trcdiedeel bredere end hiins Rod, hvilken 
Brede de paa Grund af Sidernes parallele Retning beholde indtil tæt ovenfor den 
bredt afrundede Spidse: dennes Somhjdrner ere skarpt retvinklede. Udsnittene jevne 
og middcldybc. Striberne ere fine, den afirrudte ved Roden og den ottendes Grube- 
række som hos den foregaaende Art; Mellemrummene ere meget fladt hvælvede og 
eeiisformigt tæt rynket-grynede, hvorved en Skulptur tilvejebringes, som i Styrke er 
lig Forryggens. — Bugen er middeldybt adspredt-punkteret. 
Forbrystbenet er hdjt hvælvet ved Roden; dets Spidse er stump, mere eller 
mindre tydeligt kantet paa Siderne, og ligesom bos den foregaaende Art forsynet 
med to jevnsides liggende smaa Længdegruber. 
Sjeldcn. Den lever paa de forskjelligste Steder, saavel i Skove, Moser og 
Knge, som paa Sandmarker og Havbredder (Charlottenlund, Dyrehaven, Lund¬ 
tofte Marker, Sori) Skove, Bornholms Strandbredder o. 11. St.}. Udbredt i det 
mellemste og nordligere Europa og i Nordasien. 
4. CHI.AENIUS NIGIUCORNIS. 
Tab. X, Fig. B. 
Pubescens .1 capite pronotoqve cupreis, elytris viridibus, antennarum scapo rufo: 
thorace punetatissimo. 
I'iinlhaarcl, Hovedet og Forryggen kobberrbde, Vingedw.kherne grbnne, Anten¬ 
nernes Skaft rodi: Bryststykket tæt punkteret. —■ dj- - 5 Lin. 
SynoN. Fabr. Sysl. Elrutli. I, 198, 156. — Carabus nignenrms. 
Schiinh. Syn. Ins. I, 198, 17.5. — Carabus hotoseiiccus Var, 
Gyll. Ins. Sv. II, 113, 29. — Uarpalus niyricomis. 
Ocj. Spcc. II, 3,51, 51. — Chtaenius nigricornis. 
Munddelene ere lysere eller mdrkere brune, Palpeleddcne sædvanligen ved 
begge Ender lysere; foruden Antennernes Skaft ere undertiden tillige det andet og 
tredie Led smudsigt guulriide. — Hovedet er ndgent, stærkt giindsende. Undersiden 
metallisk sortegron , undertiden med blaae eller violette Sider, sjeldnere aldeles 
violet, Ovei'siden klart glimrende metalgron, sædvanligen med kobber- eller guld- 
glindsende Isse, og overalt tæt ridset i alle Retninger; Ojnene cre langt mindre 
