Lioinus. 
2GJ) 
i'iid Brede, deres Biplader store og ovale. Skinnebenenes og Foddernes Haar- 
torne ere ligesom de fOrstcs Sporer stærkere end hos Badister. 
De Ovrige Organers Afvigelse fra Badister ere iivæsenlige eller angivne i 
Diagnosen. 
Slægten har hjemme i Nordasien og Europa; i den koldere Deel af den 
sidstnævnte Jorddeel lever kun een Art. 
1. LICINUS DEPKESSUS. 
Tab. X, Fig. C. 
Ater, pronoto punctatissirno, elijlris suhlililer punctato-striatis, interstiliin pla¬ 
nis, punctulatis. 
Kulsort, Forryggen teet punkteret, yingedækkerne flint punkteret-strihede. Mel¬ 
lemrummene flade, flint punkterede. — 4-5 Lin. 
SVNON. Payk. Fn. Sv. I, 110, 18. — Carabus depressus. 
Il I i g. Kiif. Pr. 1.59, 23. — Carabus depressus. 
Schiinh. Syn. Ins. I, 191, 1.53. — Carabus cassideus. 
Gyll. Ins. Sv. II, 73, 1. — Licinus depressus. 
Duft. Fn. Auslr. II, 4-5, .38. — Carabus cossyphoides. 
Sturm D. Fn. Ins. III, 180, 3. Tab. LXXIV, Fig. o, O. — Licinus 
cossyphoides. 
Dej. Spec. II, 401, 10. — Licinus depressus. 
Uvinget. Kun Munddelene og Benenes Haartorne ere bruunlige, Sporerne og 
Kloerne bruunnide. Hoved, Forryg og Underside ere noget giindsende, Dæk¬ 
vingerne matte. — Det næsten kredsrunde, noget nedbojede, Hoved er flint og 
adspredt punkteret. Panden fortil længderynket, men uden tydelige Gruber; Ojnene 
ere meget smaa og neppe fremragende. — Forryggen er overalt grovt og dybt 
punkteret, især ved Roden og paa Sidernes bageste Deel: den er neppe en Tredie- 
deel bredere end lang, fortil dybt og bredt indbugtet, Forhjornerne fladt nedbojede 
og spidsvinklede, med stumpe Spidser; Siderne ere i deres hele Udstrækning jevnt 
buedaimet-tilrundede, og fra Midten af stærkere konvergerende bagtil, saaledes at 
Roden bliver en Femtedeel smallere; Baghjdrnerne ere stumpvinklede og afrundede, 
den bageste Rand indbugtet. Siderandene ere flint kantede og bredt, men fladt, bu¬ 
lede, Skiven fladt hvælvet. Renden fiin, de maanedannede Indtryk oftest utydelige, 
Hjdrnegruberne kun forhaanden som svage og flade Fortsætninger af Siderandenes 
Nedtrykning. — Rygpladen er skarpt ligesidet-trekantet og temmeligt glat. — Dæk¬ 
vingerne ere især fortil næsten flade, noget mere end halvanden Gang længere end 
Forryggen, og over de lidt fremragende stumpe Skuldre en Tredicdeel bredere end 
hiius Rod, altsaa af samme Brede som dens Midte: Siderne ere meget let buede, 
næsten parallele. Spidserne skraat afskaarne: de bageste Somhjdrner ere i Spidsen 
næsten skarpt retvinklede. Udsnittene lange og middeldybe. Striberne ere regel- 
mæssigen tæt og, i Forhold til deres store Fiinbcd, tydeligt punkterede: den ottendes 
Gruberække er fiin, enkelt, aaben og heel: Mellemrummene ere brede, aldeles flade, 
under en skarp Lupe flint chagrinerede, og desuden forsynede med ikke tætstillede 
fine Punkter, som kunne henfdres til deelviis forstyrrede og opldste Zikzaklinier. — 
