272 
BadisliT. 
Glat, stærkt glindscndc. De rddgiile Antenner cre sortagtige fra andet til femte 
eller sjette Led, sjeldnerc har ngsaa Skaftets Ende denne Farve; rddgulc ere des¬ 
uden Mnndskjoldets Midte og Munddelene paa de sorte Kindbakker nær: Pal- 
pernes Endeled er ganske, eller idetinindste ved Roden, briiunt. — Forryggen er 
ikke fuldt dobbelt saa bred som lang: Spidsen er dybt og bredt indbugtet, For- 
hjornerne fremtrukne, lidt nedbbjcde, fladt hvælvede, spidsvinklede og temmeligt 
skarpe; Siderne ere snarere rette end let buede, og konvergerende bagtil lige fra 
Spidsen af, saaledes at denne bliver en Trediedeel bredere end Roden; Bagbjiir- 
nerne ere aldeles afrundede, den korte Bagrand noget indbugtet. Siderandene ere 
meget flint kantede, noget opadbojede. Skiven fladt hvælvet. Renden og de maane- 
dannede Indtryk temmeligt dybe og skarpe, Hjornegruberne middcldybc, aflange, sjcld- 
nere tilrundede. — Forbryststykkets dybe n'idgulc Farve have ogsaa Rygpladcn, do 
forreste Mcllemskulderbladc og Mcllembrystbenets Spidse; Benene ere lysere rodgule. 
Baghofternes Rod og undertiden tillige de nederste Bagskulderblades Biplader brune. — 
Dækvingerne ere meget fladt hvælvede, mere end tre Gange saa lange som Forryg¬ 
gen og over de noget fremragende afrundede Skuldre en halv Gang bredere end 
hiins Rod; Siderne ere næsten rette og enten parallele eller noget divergerende 
henimod Spidsen: denne er bredt afrundet, Siimbjornerne skarpe og næsten ret¬ 
vinklede: IJdsnittene mangle. Farven er som Forryggens, men over Halvdelen 
af hver Dækvinge indtages af en stor sort og biaaligt skinnende Plet, som bagved 
sin. Midte er dybt indbugtet paa den indvendige Side, og som desuden lader den 
smalle Yderkant og Sommen frie. Striberne ere glatte og særdeles fine: den 
anden forer to eller tre smaa indstukne Punkter: den ottendes Gruberække er mid¬ 
deldyb, aaben og ujevn; Mellemrummene ere brede og flade. 
Hovedet er hos denne Art aldrig mindre end Forbryststykket, og undertiden 
endogsaa større end dette. 
Varieteter. 
p. Ymgedæhkernes Tegning oplost i en stor firkantet Plet paa Midten og en Maa- 
neplet ved Spidsen. 
Den horer især hjemme i det mellemste og sydlige Europa, men trælTes 
ogsaa i det sydlige Danmark ved skyggefulde Skovmoser. Jeg har fundet den i 
Mængde i Skoven ved Herlufsholm, og tillige modtaget et Individ fra Falster. 
2. BADISTER BIPUSTULATUS. 
Tab. XI, Vig. Å. 
Niger, prothorace, pedibus elytrisqve rufo-testaceis; hu postice nigris, sutura, 
margine sumtno maculaqve communi rufo-testaceis. 
Sort, Forhnjststykket, Benene og Vingedækkerne rddgule:.de sidste bagtil 
sorte, Sommen, Yderranden og en Faillesplet rodgule. — 2^-3 l.in. 
SVNON. Fabr. Sysl. Eleulh. I, 20:t, 184. — Carabus bipustulatus. 
S c 11 O n II. Syn. Ins. I, 211, 248. — 
Gyll. Ins. Sv. II, 74, 1. — Ambhjchus bipusiulatus. 
Sturin I). Fn. Ins. III, 186, 1. Tab. LXXV, Fig. A. — Badister bipuslulahu. 
Dej. Spec. I, 406, 2. — 
