Badislci'. I.nriccra. 
275 
Sjeldon, men meget udbredt; den lever paa enhver Slags Jordbund, saavel 
paa ntSgiie Sandhakker vod Havet som i skyggefulde Skovmoser (Frederiksdal, Dyre¬ 
haven, Tidsvilde, Bornholm, Silkeborg-Skove i Jylland, Vensyssels Heder o. 11. St.), 
lioricera- 
Tab. XI, Fig. Jt, g - 1. 
Loricera Latrcillc. — Carabm p. Fabr. *c. 
Mentiim dente medio ohtuso. Li/jula apice aeuminata; paraglos.m ei aeqvalibus, 
apice rotundatis. Maxillae stipite appendicibus duabue dorsalibus biarticulatis. 
Palpi articulo ultimo fusiformi. Mandibulae apice acutae, externe rotundalo-dila- 
tatae. Labrum apice subrotundalum. Tarsi antici marin articulis dilatatis tribun, 
subtus den.ne lamellato-papillom. 
Uagetanden stump. Tungens Ende tilspidset, Bitungerne af Tungens Længde, 
med afrundede Spidser. Kjæbernes Stamme med to toleddede Tilliamg paa Bgggen. 
Palpernes Endeled teenformigt. Kindbakkerne udentil udvidct-tilrundede. Spidsen 
skarp. Læbens Spidse næsten tilrundet. Hunnens Vorfodder med tre udvidede Ixd; 
Saalerne tæt skælcortede. 
Navnet hentyder paa Antennernes ejendommelige Itehaaring. 
Det besOnderlige Dyr, som danner denne Slægt, er saavel mærkeligt ved 
den Række af Anomalier, dets Bygning frembyder, som ogsaa interessant ved 
mange og paa en overraskende Maade forbundne Affiniteter til de omgivende 
Slægter og Grupper. Medens nemlig det trekantede Hoved med sit sammensnO- 
rede Baghoved og sine kiigleformigt fremtrædende Ojne anviser Slægten Plads 
ved Siden af Panagaeus, den tætte Behaaring af Tungens Spidse kun gjenfindes 
blandt de store Carabini, de brede Kindbakker og Kjæber samt Hagens Rand¬ 
borster minde om Leistus, Dækvingernes Skulptur om Pterostichus, Saalernes 
Beklædning hos Hannen (1) om Badister, isoleres Loricera dog paa samme Tid i 
Karabernes Familie ved Antennernes Form og Beklædning samt Kjæbernes Byg- 
ning, ja den sidste Karakteer gjentages i sine Enkeltheder ikke engang hos 
noget andet Insekt. 
Læben (g^ er kun en Femtedeel brodere end lang og i Midten noget ind¬ 
trykket paatvers, fra hvilket Indtryk fortil en let og smal Forhiijning lober ud 
til Forrandens Midte; Siderne ere ved Roden næsten rette og divergere fortil; 
Forhjornerne ere betydeligt rundede og gaae umiddelbart over i den noget buede 
Forrand, som i Midten viser en lille men dyb Bugt, paa hver Side af hvilken 
Randen er rundt fremtrukken. Læbebiirsterne ere lange og fine. Kindbakkerne (h) 
ere meget smaa og Hade, Spidsen udtyndet, krummet og særdeles fiin og skarp, 
den indvendige Rand nedenfor Midten bevæbnet med tre storre Rundtagger: 
den udvendige Hades Overste Kant er ved Roden udadkrummet. men derpaa 
afbrudt, og Fladen saaledes saminennydende med den Overste, stærkt tilrundet 
og udvidet udad, samt fortil afsondret fra Spidsen ved en buedannet Tverstribe. 
Kjæbernes (i) pæredannede Hængsel er af paafaldende StOrrelse. Stammens 
indvendige Rand danner en stump Vinkel, hvis nederste Been er indbugtet, det 
18 * 
