Panagaeus. 
279 
to budte Hiidlapper, hvormed Stammen foroven lægger sig ud over Tungens 
Hud. 1 denne sidste er den egenlige hornagtige 'lungehojle særdeles kort, og 
naaer ikke ned til Stammen: dens Overste Flade er allang-lirkantet paatvers, 
med skarpt indbugtede Sider og en trekantet spids Tilbagetrækning fra Midten 
af den forresten rette IJagrand; den nederste Flade (p) er derimod trekantet med 
spidsvinklet Rodende, og efter denne Anordning rotter sig Bitungernes Omrids, 
eftersom de betragtes fraoven eller franeden: de ere niigne og danne afrundede 
HjOrner for den fortil næsten lige afskaarne Tungespidse. De to Tnngebdrster 
ere korte og tykke. — Ogsaa Tungepalpcrne udmærke sig ved det uhyre En¬ 
deled, der er halvt saa stort som hele Hagen, men forresten af samme Fonn 
og Beklædning som Kjæbepali)ernes. Andet Led er kolleformigt og let krummet; 
Spidsen er fortil skraat afskaaren, og i det derved dannede ydre Hjorne ligger 
Endeleddets Leddegrube: det er nogent paa nogle enkeltstaaende Borster nær, 
af hvilke de fleste og stærkeste befinde sig paa Spidsens Forhjerne. 
De traadformige Antenner ere tæt linthaarede paa de tre lOrste Led nær, 
som have mere enkeltstaaende Haar. De ere saa lange som Hoved og Forryg 
tilsammentagne; Skaftet er kolleformigt og neppe saa langt som Sviibens Grund¬ 
led, hvilket det derimod næsten een Gang overgaaer i Tykkelse. 
Hovedet er særdeles lille og trekantet. Forryggen mere eller mindre tilrun¬ 
det; Forbrystbenets Ende er flad, ukantet og stumpt tilspidset, Mellembrystbenet 
middeldybt udhulet og kliiftet i Spidsen. Skinnebenene ere rette og ligesom 
den (ivrige Deel af Benene (iinthaarede, men uden Torne; Sporerne er særdeles 
korte og fine. Af de udvidede Led i Hannens Forfodder (^r) er det fiirste trekantet 
og dobbelt saa stort som det næste, der er firkantet med afrundede HjOrner; Saaler- 
nes Beklædning er tæt og saa lang, at den rager langt frem foran Leddenes Rand. 
Slægten synes udbredt over den hele tempererede og varme Deel af Jord¬ 
kloden. Arterne ere sædvanligen af Middelstorrelse, stedse grovt punkterede, 
idetmindste paa Bryststykket, tæt fiinthaarede over hele Kropjien, have matsorte 
Farver og enten rode eller rodgule Dækvinger med en sort Korstegning, eller 
sorte Dækvinger med fire store Pletter af de nævnte Farver. 
1. PANAGAEUS CRUX MAJOR. 
Tab. XI, Fig. C. 
Niger, pronoto transverso, coleopteris rufis; basi, sutura, fascia media apiceqve 
nigris. 
Sort, Forrgggen bredere end lang. Dækvingerne rode: Roden, Sbmmen, et 
Tverbaand og Spidsen sorte. — 3^ Lin. 
SViSON. Linn. Fn. Sv. n. 808. — Carabm crux major. 
Miill. Proclr. 79, 861. — 
Fabr. Syst. Elculh. 1, 202, 176. — 
Scliiinb. Syn. Ins. I, 20i), 2.18. — 
Latr. Gen. Criist. ct Ins. I, 220, 1. — Panagaeus crux major. 
Gyll. Ins. Sv. Il, 78, 1. — Panagaeus crux. 
Slurin D. Fn. Ins. III, 170, 1. Tab. LXXllI, Fig. a, A. — Panagaeus 
crux major. 
Dej. Spec. II, 286, 3. — 
