Cnrahini. 
281 
Øttenlie (Skrappe: 
Carahini. 
De neilersle Dagshulderblade uden Diplader. Forshinnebenene uden 
ludsnit paa den indvendige Side: begge Sporer indlcddede i Spidsen. An- 
ivunerne bbrstcformige. De tre eller fire bverste Led i Hannens Forfbdder 
udvidede, sjeldnere ecnsformede hos begge Kjon: Saalerne i det jorste Til- 
ftvlde svampede. 
Indsnitlet paa Forskiimcbenorie har i denne Gruppe forandret Plads og 
forvandlet sig til en Længderende, der aabner sig ved Spidsen: da denne 
sidste er skraat afskaaren, kommer derved den indvendige Spore til at sidde 
noget hojere oppe end den ydre. 
De sex indenlandske Slægter kunne adskilles efter folgende Schema: 
A. Ingen Hageland. . Cychrus. 
B. En Hageland; 
a. spids; Anlcnnernes Iredie Led ved Roden 
a. valseformigt.. Carahus. 
P. sammentrykket . Calosoma. 
b. udrandet eller dobbelt; Palpernes Endeled 
a. dxeformigt, kori .. Proerustes. 
p. kdlleformigt, langt; Antennernes tredie Led 
kortere end Skaftet.. Leistm. 
længere end Skaftet.. J^ebria. 
Af disse Slægter cre de fire fdrste ndjere forbundne indbyrdes; de in¬ 
deholde Familiens Kæmper, liabituelt udmærkede ved hyppig Mangel paa Ilud- 
viiiger. Oversidens rynkede Punktering og Dækvingernes mangfoldigt afvex- 
lende rige Skulptur, der afviger fra den normale nistribede, væsenligt især ved 
Munddelenes svære Kygning, tyk Gatielnul, fryndsede Kindbakker og kort 
lunge, hvis hyppigt tæthaarede Bitunger antage en sejgere Textur. Af de 
to sidste Slægter, som indbyrdes ere hinanden mere alfine, men som meget 
fjerne sig fra de dvrige, nærmer Nebria sig til Elaphrinerne: Leistiis, der 
besidder ct hojst ejendommeligt Habitus, og hvis Munddele ere formede efter 
en anomal Typus, kan i sine Enkeltheder kun sammenlignes med Loricera. 
Den kan alligevel ikke aabne Gruppens Slægtrække, fordi Panagaeus frem- 
byder en Analogi med Cychrus, ved hvis Benyttelse Overgangenes Række 
naturligere vedligeholdes. 
