282 
(>{liriis. 
Cychrns. 
Tab. XII, Fi<j. A, a- f. 
Ctjchrus Fabr. — Carabus p. og Tenebrio p. Lin. 
Menlum dente medio nullo. Ligula angusla, subacuminata, paragloesis liberis, 
membranaceis, cam longe superantibus, Maxillae galeatae. Palpi articulo secundo 
elongato, ultimo fortiter securiformi. Labruin bifidum. Tarsi in utroqvc sexu 
simplices. 
Ingen Ilagetand. Tungen smal, noget tilspidset. Bitungerne tilspidsede, kud- 
agtige, betydeligt længere end Tungen. lijæberne hjelmede. Palpernes andet Led 
forlænget. Endeleddet bredt bxeformigt. Latben tofliget. Lodderne eens hos 
begge Kjon. 
Mundens Bygning lidrer til de mest udmærkede. Læben (a^ er næsten 
dobbelt saa lang som bred, tilrundct paa Siderne, og fortil kldftct i to smalle, 
hvælvede og tilspidsede Flige ved den særdeles dybe, i Bunden tilrundede Bugt; 
Fligenes Rande ere beklædte med en tæt og kort Fryndserække; Læbebdrsternes 
Antal er kun fire: to af Leddegruberne ere meget smaa, og ligge læt sammen 
ved Bugtens Top])unkt, hvorimod de to andre ere af paafaldende Storrelse og 
stillede ved den udvendige Side af Fligenes Spidser; selve Borsterne ere sær¬ 
deles fine, og de to mellemste naae ikke frem foran Bugtens Aabning. Kind¬ 
bakkerne (1)} ere dobbelt saa lange som Læben og ikke bredere end denne, 
næsten rette, temmeligt flade, og blive smallere henimod den pludseligt indad- 
krummede line og skarpe Spidse: nedenfor denne danner saaledes den indven¬ 
dige Uand en kort og rund Bugt, der nedentil begrændses af en lang, skarp, 
spids og indadkrummet Tand, ovenfor hvilken en stump Ilundtag fremtræder; 
den nederstc Flades indvendige Rand forer en tæt Fryndse, der strækker sig 
lige fra Roden til Spidsen. 
Kjæberno (c) ere noget længere end Kindbakkerne og ligesom disse næsten 
rette; Hætigselet er næsten ligesidet-trekanlet, lidet, og heftet saaledes til Stam¬ 
mens Rod, at det blot synes al udgjore en baglilvendt Fortsætning af denne; 
Stammens indvendige Side er skarpt sliunpvinklet, den ydre ret: det smalle, 
udentil ved Spidsen noget indbugtede, I’ali)eslykke er i sin hele Udstrækning 
synligt udenfor Stammen. Den smalle Tyggeflig ligger noget skraat udad, men 
or forresten paa den lange, skarpe og stærkt indkruinmede Spidse nær næsten 
ret. fuldkomment hornagtig. Roden lige afskaaren, Fryndserækken tynd og aaben. 
I’alpelligen (d) har en ejendommelig Bygning, som ikke videre forekommer hos 
Eleulheraterne: Rodleddet er bredt trapeziedannet med smallere Rod, Endeleddet 
dobbelt saa bredt som Tyggefligen, ægdannet. Roden lige afskaaren, den yderste 
Spidse lidt indadkrummet, men ikke skarp: den ovorste Flade er let hvælvet, 
den nederste udhulet, med en skar|)t ophojet Kant paa don udvendige Side: 
iiaar Kjæberne betragtes franoden, bedækker Palpetligon Tyggefligen, saaledes at 
af denne kun den yderste skarpe Spidse bliver synlig, medens dens Ryg stottor 
sig mod Ralpetligens omtalte skarpe Kant. Kjæbepalperne ere næsten en halv 
Gang længere end Kjæberne: Rodleddet er meget kort, det tynde kdllcformige 
