288 
Procruslps. 
M ii 11. Pioilr. 803. — Carabtts coriaccus. 
Miill. Fil. Fridr. n. 195. — 
Fabr. Syst. EIculh. I, IfiS, *2. — 
Schbiih. Syn. Ins. I, 167, 2. — 
Gyll. Ins. Sv. Il, .54, 1. — 
Sturni I). Fn. Ins. 111, 23, 1. Tab. LIV. — Procrustes coriaceus. 
Dej. Spec. Il, 27, 1. — 
Svagt glindscndc, Oversiden næsten mat; riidbrunc cre kun Sporerne, Kloerne 
og den dobbelte Række af korte stive Torne, som Ftidderne fore paa Undersiden; 
de syv yderste fiintliaarcde Led af Antennernes Svdbe ere brune. — Hovedet er 
overalt flint rynket-punkteret; det bæres meget ncdbiijet og er næsten dobbelt saa 
langt som bredt; Ojnene ere middelstore og stærkt fremspringende; Pandegruberne 
ere middeldybe og forlænge sig bagtil i en bredere indadkrummet og dybt længde- 
rynket Fortsætning, medens de fortil træde ud paa Mundskjoldct; dette sidste bar 
paa sin Forrands Midte en Grube, der er en Fortsættelse af den, som Læben bar 
i Midten; Hagetandens Spidse er tæt og flint længderidset. — Forryggen er en 
Fjerdedeel bredere end lang; Spidsen er dybt vinkcidannet-indbugtet, F’orbjornerue 
noget fremtrukne, fladt hvælvede, noget nedbiijcdc og lidt spidsvinklede, men ikke 
.skarpe; Siderne ere fortil jevnt tilrundede, men bagved Midten sammentrukne og 
let indbugtede, saaledes at Roden bliver næsten en Fjerdedeel smallere end Midten; 
de spidst afrundede Baghjorner ere noget tilbagetrukne, og Randen imellem dem 
derfor bredt indbugtet. Den forreste Rand er tykt kantet, Siderandencs tykke Kant 
især bagtil noget opadbojet: kun disse Kanter ere glatte, hvorimod den hele dvrige 
Deel af F'orryggen er bedækket med afbrudte punkterede Tverrynker, der især paa 
den forreste, noget hvælvede. Deel ere temmeligt line; Baghjornerne ere noget 
bulede, men uden egenlige Gruber, Renden særdeles liin i Forhold til Dyrets Stiir- 
relse; de maanedannede Indtryk ere svage og ujevne. Alle Skulderbladene ere 
enkelt iiunkterede, de forreste og bageste finere, de mellemste grovere; Forbrjst- 
benets Ende er udvidet til cn aflang-lirkantet Plade med ukantede Rande og kort- 
biirstet Spidse. — Den ved Spidsen ujevnt punkteret-indtrykkedc Rygplade er bagtil 
meget stumpvinklet.—Dækvingerne ere hiijt hvælvede, fuldkomment forlænget-ovale 
hos Hannen, hos Hunnen derimod spidsere bagtil og altsaa mere ægdannede; ile 
ere halvtrcdie Gang længere end Forryggeii og i Midten tre Fjerdedele bredere end 
denne. Skuldrene skraat tilbagevigende i Sidernes jevne og eensformige Runding; 
Spidserne ere skarpt spidsvinklede og uden Bugter. De grove forvirrede Rynker og 
Punkter, hvormed Dækvingerne ere bedækkede, aftage efterhaaiiden i Styrke ud imod 
den flue, glatte og skarpe Sidekant. — Bugens Sider ere deelviis ujevnt indtryk- 
kede, det yderstc Led bagtil tæt længderynket. — Spidsen af Forskinnebenenes For¬ 
side fdrer en kort Række af Smaagruber, i hvilke korte Borster ere indplantede; 
lignende, men tildeels hele. Rækker have l.aarenes Forside og de bageste Skinne- 
been; de mellemste af de sidste have nederst paa den udvendige Rand en Længde- 
fryndse af tætstaaende ildfarvede Haar. 
Den lever i Sko\egne overalt i Danmark, men er ikke ganske almindelig. 
