Carabu!). 
289 
Caralbns. 
Tab. XII, Fiff. ff - o. 
Carabus p. Linn. <Sfc. — Tachypus Wcbor. 
Menlum dente medio integro, lohis lateralibus aeqvali. Lahrum apke emar- 
gmatum. Ligula aptce rotundata, acuta, aut emarginata, paragiossis coriaceis ei 
connatis longior. Palpi artictdo ultimo obcuneifonni vel subsecuriformi. Tarsi 
antici maris articulis dilatatis qvatuor, subtus dense spongiosis. 
Hagetanden heel, af samme Længde som Side/ligene. Læbens Spidse indbugtet. 
Tungens Spidse afrundet, spids eller udrandet; Bitungeme læderagtige, sammen- 
voæne med Tungen, og kortere end denne. Palpernes Endeled omvendt kileformigt 
eller smalt dxeformigt. De fire overste Led i Hannens Forfbdder udvidede: Saalerne 
tæt svampede. 
Læben (g) afviger i det Væsenlige kun derved fra den hos Procrustes, al 
Bugten er jevn og ikke fremtrukken i Midten; Læbeborsternes Leddesrubcr ere 
ligeledes af udmærket Storrelse, men i Regelen stillede i mere lige Mellemrum; 
de to mellemste staae dog oftest tæt sammen og have undertiden en Række af 
bOrstebærende Punkter imellem sig. Omridset af den store Grube i Midten af- 
vexler noget efter Arterne. Som hos alle store Carabiner fortsætter sig ogsaa 
hos Carabus Læbens Hornplade ind under Bugtens Toppunkt, idet den paa Un¬ 
dersiden danner en trekantet Plade, der ved en HudsOm paa hver Side afson- 
dres fra den svampede og tæthaarede Ganehud; den korte Fryndse, som dennes 
Forrand bærer, viser sig foroven kun omkring Fligene. De glatte Kindbakker 
00 ere tykke med lodret Ydertlade, skarpkantede og stærkt krummede; men 
Spidsens Længde, Krumning og Skarphed er ikke altid den samme. Underfla- 
dens indvendige Band fOrer en Fryndse af ildrOde Haar, udenfor hvis Midte den 
klOftede Ende af en stor Tand bliver synlig. 
Kjæbernes (i) Hængsel er i Almindelighed mere trekantet end pæredannet; 
Stammen er ret, forlænget-trekantet og afsondret fra det næsten ligeformede og 
ligestore Palpestykke ved en skraa S6m. Den smalle Tyggeflig er ganske horn¬ 
agtig, ret, med skarp og indadkrummet Spidse; Roden er skraat afskaaren, men 
foroget med et trekantet behaaret Hudstykke, der træder frem indad i Munden; 
Fryndsen er tæt og fiin og Spidsen har desuden fortil en Busk eller Række af 
stive Haar. Palpelligens Rodled er stærkt kolleformigt. Endeleddet tykt pære¬ 
dannet. Palpernes to yderste Led have ikke altid samme relative Længde og 
ere desuden i Almindelighed kortere hos Hunnerne; det yderste er omvendt ki¬ 
leformigt, men nærmer sig ved sin afvexlende Brede snart mere til Oxeformen, 
snart mere til Koileformen. ’ 
Hagen 00 afsondres fra Struberanden ved en fuldkomment ret Stim; Tan¬ 
den er meget skarp og stedse saa lang som Fligene, men ikke altid spidsvinklet, 
og afvexler noget i Skulptur efter Arterne; Fligene ere udcnlil kun lidet buede 
og fortil spidst afrundede, med bred indvendig Randkant, som tager Deel i Run¬ 
dingen. Tæt op til de smalle Bugter paa hver Side af Tanden ligge Tungepal- 
pernes særdeles korte, tykke og fortil noget divergerende Stammer; Leddehudon 
IS) 
