Cflrabus. 
305 
MessingRuult og Giildrodt. Paa Forryggens Midte skinner sædvanligen den sorte 
Grundfarve igjennem den riide Guldfarve; Hovedet er kun paa Issen og Pandens 
Sider guldrddt med iblandet Grdnt, og tillige kun paa disse to Steder middcldybt 
og enkelt punkteret; Pandegruberne ere af ringe Dybde. Paa Bryststykkets glatte 
Underside vise undertiden Mellcrabrystbenets Rod og de iiedcrstc Bagsknlderblade 
enkelte uregelmæssige Punkter. — Forryggen er en Trediedeel bredere end lang og 
bedækket med enkeltslaaende rynkedannende Punkter, som i Randene og Baghjdrnerne 
blive dybere og mere tætstillede; Siderne ere i deres hele Udstrækning jevnt til¬ 
rundede og fra Midten næsten ligemeget konvergerende i begge Retninger, saaledes 
at Roden bliver af samme Brede som Spidsen, eller dog kun ubetydeligt smallere 
end denne; Baglijornerne ere budte og mindre tilbagetrukne end hos alle (ivrige 
Arter, den bageste Rand ret eller indbugtet ud i Eet med Baghjornernes indvendige 
Rand. Siderandene ere meget smalt hulede, deres Kant kun lidet opadbdjet. Skiven 
fladt hvælvet. Renden fiin eller middeldyb, de maanedannede Indtryk svage, det ba¬ 
geste med en lille Grube ved hver Ende. — Rygpladen er temmedigt stumpvinklet 
og har rette Sider. — Dækvingerne ere middelhvælvede, kort ægdannede, noget 
mere end to Gange længere end Forryggen og over Midten en halv Gang bredere 
end denne; Enderne ere spidsvinklede med skarpe eller noget budte Spidser, Ud¬ 
snittene næsten udslettede. Den stærkt ophdjedc Liste, som paa hver Dækvinge liiber 
langs med Sommen, er ligesom de stærke, ofte uregelmæssigt afbrudte og sjeldent 
ganske hele. Ribber giindsende sort; de brede hulede guldgronne Mellemrum og 
den klart guldrode Randhuling ere temmeligt grovt tverrynkede. — Bugens Sider 
ere flint og enkelt ridsede; forste Led har ofte ved Siderne nogle undertiden guld- 
grdnne Punkter; det yderste Led har hos begge Kjdn et buet Tverindtryk foran 
Spidsen og en uregelmæssig Gruberække indenfor Randen. 
Læbens Midte har et dybt Tverindtryk. Kindbakkerne ere korte og stumpe. 
Kjæbepalpernes to yderste Led ere meget kortere end hos de foregaaende Arter: 
Endeleddet er hos begge Kjdn (Wibelt saa stort som det næstyderste. 
Varieteter. 
p. Oversiden sortegron med morkt kobberfarvede Rande, 
y. Oversiden dybt purpurayliyt yuldrbd. 
8. Oversiden broncesort. 
Den lever paa Enge og Fælleder overall i Danmark; i mange Egne horer 
den til do sjeldnere Arter, i mange andre til de almindelige; sjeldnest er den i 
Skovegne. Kjdbenhavnske Entomologer kunne med Lethed forsyne sig med 
Exemplarer paa Amagerfælled. Varieteterne, især de sidste, ere sjeldne. — Den 
har især hjemme i det nordlige Europa. 
A 11 m. Det er ikke let at forstaae, Inad Muller kan mene incd sin Carabus auratus, 
som lien aiifdrer i Fauna Fridrichsdalina (p. 20, n. 200); Friscli’s Afbildning, 
som han citerer, forestiller ingen Carabus, men en af de store sorte IHerostichus- 
Artcr, hvilket tillige bliver tydeligt nok af Beskrivelsen fAT//, p. 23, n. XVII). 
Saafremt Muller viste nogen Kritik i at sammenstille afline Arter, vilde jeg ogsaa 
nf Pladsen, han i sin Arlrække giver den omtalte Carabus, betvivle, at den var en 
egenlig Carabus; thi han sætter den imellem en Uroseus og en Plerostichus, 
fjernet fra de andre. 
