Calosoiiia, 
ms 
mellemste have paa hver Side et dybt Indtryk, som hos hiin kun er lidet mærke¬ 
ligt. Hannens bagerste Skinneheen cre formede og behaarede paa samme Maade; 
hos Hunnen ere ogsaa Mclleinskiimebenene ta>t behaarede paa den udvendige Side. 
Don har Levoinaade og Opholdssted tilfælles med den foregaaende Art, 
men for dens Udbredelse i Europa indtræder det omvendte Forhold. Don er 
kun i enkelte Individer og lange Mellemrum fundet paa Gerne, ligesom den 
ogsaa i Morrejylland er meget sjelden; maaskee kan den trælles hjppigeie i 
Sonderjylland, da den omkring Kiel ikke skal være ualmindelig. 
3. C.VbOSOSIA KKTICULATtlM. 
Kigrum, gujrra aetteo-riride, cli/tris rcticulato-ru'josi!t. 
Surt, Oversiden metaUjron, Yingedækkerne ncvljormigl rynkede. — 9-10 Lin. 
SVNON. I’abr. Sjst. Elenth. 1, ‘213, t). — Calosuma reliculatum. 
Schiinh. Syn. Ins. I, <J. — 
Gylt. Ins. Sv. II, .51, 3. — 
Dej. Spcc. II, 208, 13. — 
AFBILDN. Oliv. Ent. 111,35, 42, 42. Tab. 12, Fig. 1.34, a, b. — Carabus retmilatus. 
Panz. Fn. Gcrm. LXXXI, t). — 
Den or af et særoget kort og bredt Habitus, der dog nærmer den mere til 
den fdlgende end til de lo foregaaende Arter, da Forryggen er mindre smal i For¬ 
hold til Dækvingerne. Undersiden har noget grbnligt Skær, Oversiden er især paa 
Dækvingerne dybt og klart broneegriin. — Hovedet er paalaldende tykt og næsten 
af samme Stdrrclse som F'orbryststykket; dets Overside er tæt og middeldybt pun¬ 
kteret, men ikke rynket. Pandegruberne smalle og af mindre Dybde. — Forskulder- 
bladcne ere adspredt punkterede, Mellem- og Bagbrystets Sider dybere og taitteie. 
Forryggen er mere end dobbelt saa bred som lang og ikke hjertedannet som hus 
de foregaaende Arter; den tætte rynkede Punktur tilUigor i Styrke ud imod Siderne; 
Spidsen er jevnt indbugtet, Forhjiirnerne stærkt nedbdjede, jevnt hvælvede, skarpe 
og danne Vinkler, som ere lidt stdrre end rette; Siderne ere i deres hele Udstræk¬ 
ning eensformigt sUerkt rundede og fra Midten af ligemeget konvergerende i begge 
Betninger, saaledes at Bod og Spidse blive lige brede, men Midten en Femledeel 
bredere; Baghjiirncrne ere afrundede og noget tilbagetrukne, men ikke nedbdjede, 
den bageste Band imellem dem let buet. Siderandene cre tykt og temmeligt skarpt 
kantede men ikke hulede, Skiven fladt hvælvet, Benden særdeles liin, de maanedau- 
nede Indtryk utydelige, Hjdrnegrubcrne temmeligt store, men flade, og af ringe 
Dybde. — Dækvingerne ere middelhvælvede, kun to Gange længere end Foriyggcn 
og over de kun lidet fremragende stumpe Skuldre nejipe en Fjerdedeel bredere end 
hiin, hvilken Brede de ved Sidernes svage Bunding beholde indtil tad ovenfor den 
bredt og stumpt tilspidsede Ende: dennes Sdmhjdrner cre skarpt spidsvinklede og 
uden Spor af Udsnit. Vingedækkernes Skulptur kan henfdres til sexten uregelmæs¬ 
sige og grovt punkterede Striber, hvis Mellemrum cre rynkede paa samme Maade 
som hos C. inqvisitor, men meget grovere og uregelmæssigere: de rækkedannende 
Punkter paa det fjerde, ottende og tolvte Mellemrum træde kun lidet frem, men ere 
tydeligt navlede. — Bugen er glat med dybt og tæt punkterede Sider. 
