I-oisliis. 
313 
I’andon er af usædvanlig Brede, Ojnene kugleformige og temmeligt store; tvers 
over Struben strækker sig en ophojet Liste, der er tagget paa Hyggen, og i 
disse Tagger forer stive Haartorne, der bagtil slutte de Buer af Tornrækker, 
som Kjæberne bære. Forryggen er bredt bjertedannet med stærkt udvidede 
Sider, Forbrystbenets Ende smal og skarpt kantet, dets Spidse lang, udtyndet, 
hidet og skarp; Mellembrystbenets Spidse bar en skarp Rende. Dækvingerne 
ere ovale, middelhvælvede, piinkteret-nisfribede, deres bageste SdmhjOrner spids¬ 
vinklede, ikke ganske skarpe og uden Bugter. Benene ere let byggede. Laarene 
lange, teenformige, Skinnebenere valseformige, tynde, rette, meget liint haartor- 
nede, Fodderne traadformige. Sporer og KlOer særdeles (ine, Saalerne langt haa- 
rede; af de kun svagt udvidede Led i Hannens Forfodder er det forste forlæn- 
get-trekantet og næsten ligesaa langt som de to folgende tilsamnientagne, der 
ere ligestore og firkantede. 
Arterne ere af Middelstorrelse og ndgne; de have sædvanligen brune eller 
riisigule, falle indenlandske) sjeldnere metalliske. Farver og undertiden sort 
legning. Alle hOre hjemme i Europa. De ere yderst hurtige og opholde sig 
især paa skyggefulde Steder og fugtig Jordbund, saavel paa fri Mark som dog 
især i Skove. 
1. LEISTUS RUFOMARfilNATUS. 
Tab. XJIl, Fig. A. 
Castaneo-niger , or«, antennis, pedibus, pronoti elytrorumqve margtne rufis: 
pronoto angulis posticis rectis; coleopteris elongato-ovalibus. 
Kastaniebruunsort, Munden, Antennerne, Benene, Forryggens og Vingedevk- 
kernes Rande rbde: torryggens Raghjorner retvinklede: Dækvingerne forlænget¬ 
ovale. — 3A - 4 Lin. 
Synon. Duft. Fn. Ausfr. II, .54, .50. — Carnbus nifomarginaliis. 
Sturm D. Fn. Ins. III, 15.5, 4. Tab. LXXl, Fig. a, A. — Leislus rufo- 
maryittalus. 
Dej. Spcc. II, 216, .3. — 
Gyll. Ins. Sv. IV, 421, 2. — Pogonnpliorus rufomarginatus. 
Stærkt giindsende; Undersiden er rddligt kasUiniebruiin; den rode Farve paa 
Forryggens og Vingedækkernes Kande er utydeligt begrændset, og indtager kun 
Sideombojningerne, den yderste Kant og Forryggens Randhuling. — Paa de tæt 
tverrynkede Tindinger nær er Hovedet glat; Pandegruberne ere smaa, runde og 
middeldybe; Mellembovedet bliver paa Grund af Indsnoring^n temmeligt hvælvet. — 
Forskulderbladene og Midlen af For- og Bagbrystbenet ere glatte, den dvrige Deel 
af Bry.ststykkets Underside grovt punkteret. — Forryggen er dobbelt saa bred som 
lang: Spidsen er buet i Midlen og let indbugtet ved hver Ende, Forbjdrnerne mid- 
dclmaadigt nedbdjcde, middelhvælvede og ' skarpt retvinklede; Siderne ere i hdj 
Grad udvidet-tilrundede, fra Midten af stærkt konvergerende bagtil og kort indbug¬ 
tede ovenfor de meget skarpe Baghjdrncr, saaledes at Roden bliver henved en 
Tredicdeel smallere end Midlen; den bageste Rand ,er fuldkomment ret. Sideran¬ 
dene ere bredt og fladt kantede: Kanten danner en smal Rende og er afsondrel fra 
Skiven ved en skarp Stribe; Renden er dyb, skarp og smal, do raaanedanucde Ind- 
