324 
Trcclms. 
Hagt'ii (gi udmærker sig ved Brede og Korthed; Sidefligene ere udentil 
randede paa samme Maade som hos Patrobus, men deres Forhjorner ere mere 
fremtrukne og tilspidsede; Tanden er en Deel kortere end Fligene. Stotten 
naaer frem til Tandens Spidse og til Siderne ind over Fligene. Tungen (h) 
naaer hedt ned til Stuttens Forrand imellem Palpernes vidt fra hinanden staa- 
ende kegleformige Stammer, og viser en Bygning, som ikke videre forekommer i 
Karabernes Familie: Spidsen er betydeligt udvidet. Forranden stærkt buet og i 
Kanten forsynet med otte smaa Rundtagger, to i Midten og tre paa hver Side af 
denne; i enhver af disse Taggcr er en tyk TungebOrste indleddef. alle Borsterne 
ere lige lange, og da tillige Bitungerne have samme Længde, faaer hele Organets 
Ende et Udseende som en lang tandet Kam. Paa Bitungernes indvendige Rand 
staae meget fine Haar, der uregelmæssigt ordne sig i smaa Buske; den ydre 
Rand er flint cilieret. 
Trecherne ere meget smaa og hurtige Karaber, sædvanligst uvingede, af 
begrode eller rustgule Farver; de have undertiden lidt Tegning og nogle ere 
ganske eller tildeels liinthaarrde. Deres Habitus er noget ubestandigt, snart 
langt og smalt, snart kort og bredt; Antennerne ere saa lange som Dækvingerne, 
med traadformige med omvendt-kegleformige Led, der med Undtagelse af det lille 
Vendeled kun ere lidet forskjellige i StOrrelse indbyrdes; med Undtagelse af 
Skaftet ere alle Leddene fiinthaarede. Forbrystbenets Spidse er smal, stump og 
ukantet, de nederste Bagskulderblades Biplader smaa og næsten ligesidet-trekan¬ 
tede. Skinnebenene ere rette og tæt fiinthaarede. 
De have næsten alle hjemme i Europa. 
1. TRECHUS MICROS. 
Alatus, elongaUis, pubescens, testaceus; pronoto cordato^ angulis posticis rectis: 
elgtris subtiliter striatis, interslitiis conferlissime punetulatis. 
Vinget, forlænget, fiinthaaret, leerguul; Forryggen hjertedanuet, med retvinklede 
Baghjbrner; Vingedækkerne fiint stribede. Mellemrummene tæt og fiint punkterede. — 
2 Lin. 
SVNON. Hcrbsl Ard). 142, 60. — Carabus micros. 
III i g. Kiif. I’r. 1, 180, SI. — 
Schonh. Syn. Ins. I, 215, 265. — 
Duft. Fn. Austr. If, 112, 230. — Caråbus rubens. 
S ah Ib. Ins. Fenn. 205, 32. — Bembidium micros. 
S tur in D. Fn. Ins. VI, 82, 8. — Trechus micros. 
I)cj. Spec. Y, 5, 2. — 
Afbildn. Panz. Fn. Germ. XL, 4. — Carabus mieros. 
Fladtrykket, bleg, med ringe Giands; Hovedet er bruunt, idetraindste paa Over¬ 
siden, især imellem (ijnene; bagved Dækvingernes Midte staaer en bruunlig Skygge.— 
Antennerne synes noget uforholdsmæssigt tykke. — Hovedet er ligesaa stort som For- 
bryststykket, glat, aflang-ovalt og noget sammensnoret bagved tijnene; disse ere 
meget smaa og aldeles ikke fremragende; Pandegruberne ere dybe, skarpe, stribe- 
dannede Og strække sig bagtil med en udadkrummet Forisætning op til Indsnorm- 
gen; det indstukne Punkt, som hos alle Karaber staaer ved den indvendige Rand 
