Bembidiuni. 
329 
gere end Tungen. Palpemes næstyderste Led meget stort, kollcformigt. Endeleddet 
meget lille, sylformigt. De udvidede Led i Hannens Forfødder næsten firkantede. 
I6bcr omkring. 
Læben (i) er dobbelt saa bred som lang, flad, med forefter konvergerende 
Sider uden HudsOm, let afrundede retvinklede Forhjerner og svagt indbugtet 
forreste Rand; ogsaa Mundskjoldets Spidse er lidt indbugtet. Kindbakkerne (k) 
afvige kun derved fra dem hos Trechus, at de ere spidsere, lidt mere krummede, 
og at den overste Flades 6vre Randkant fortsætter sig heelt ud til Spidsen; 
den indvendige Rand har i Midten en lille skarp Tand, nedenfor denne en 
meget lille stump, og atter nedenfor denne en længere og tyndere. Kjæbernes 
(1) Hængsel er af usædvanlig Rrede, næsten s-dannet, med tilbagekrummet yderste 
Spidse, Stammen som hos Trechus, men med næsten ret Ryg; Tyggefligen nærmer 
sig til den hos Ncbria; den er heftet til Stammens Spidse, bred, kun lidt krum¬ 
met, Spidsen udtyndet og næsten lige fremstrakt; Pigrækken er tættere end 
hos Trechus, men forresten af samme Form, ligesom den heller ingen Borster 
fiar imellem de enkelte Pigge; Palpefligen er ganske som hos Patrobus. 
Hagen (m) er meget smallere og længere end hos Trechus og har skarpe 
RodhjOrner, men Sidelligene ere ligeledes fremtrukne og skarpe i Spidsen; Bugten 
er dyb og smal med kun lidet forefter divergerende Sider, Tanden meget kortere 
end Fligene, bred og stump. StOtten naaer frem i Bugten indtil Tandens Spidse. 
Tungepalpernes Stammer ere valseformige og konvergere saa meget forefter, at 
et Stykke af Tungestammens Hud bliver synligt udenfor deres Sider. Stammen 
har ingen nederste Hornplade. Tungen selv (n) er aldeles ulig den hos Trechus. 
Den naaer ikke længere tilbage end til Spidsen af Tungepaljiernes Stammer, og 
er der lige afskaaren; dens brede Spidse er meget svagt tilrundet, heelrandet 
og har sine to korte og fine TungebOrster indplantede tæt ved hinanden. Bi¬ 
tungerne ligge tæt til Tungen ligesom hos Trechus, og overrage knn lidet dens 
forreste Rand med deres budte og flint cilicrede Ender. 
Palperne ligne med Hensyn til Endeleddets Form dem hos den foregaaende 
Slægt, men afvige betydeligt i Forholdet mellem Endeleddet og det næstyderste; 
dette er nemlig i Tungepalperne særdeles tykt og kdlleformigt med afrundet Ende, 
fra hvilken det ti Gange mindre Endeled fremrager som en lille kegleformig 
Spidse; det næstyderste Led i Kjæbepalperne er en halv Gang storre en Tun¬ 
gepalpernes, ligesaa stort som Stammen, og mere pæreformigt end kOlleformigt; 
det er desuden overalt tæt fiinthaaret, hvorimod Tungepalpernes blot har de 
sædvanlige Borster; Endeleddet er kun halvt saa stort som Tungepalpernes En¬ 
deled og mangler den BOrste, som dette sidste forer paa den udvendige Side. 
Kjæbepalpernes andet Led er tyndt kOlleformigt og kortere end Skaftet. — An¬ 
tennerne have almindeligviis samme Længde som Dækvingerne. 
Man kjender henved to hundrede Arter, som alle hore til Familiens mindste. 
De have i Almindelighed metalliske Farver; Dækvingerne have ofte guul eller rod 
Tegning, som hos nogle danner fire Pletter, hos nogle bugtede Tverbaand, hos 
undre kun indtager Spidsen og en rund Plet ovenfor denne, hos atter andre vinder 
