Bcmbidium. 
533 
V a r i e t c l c r. 
p. Benene rodbrune; Dækvingernes Tegning dybere farvet, 
Y* Dækvingernes Blet udflydende i Spidsens Farve. 
Noget mindre hyppig end den foregaaende Art. Udbredt over hele Europa. 
5. BESiniDIUM MARINUM. 
Obscure aeneum, antennis pedibusqve nigris: pronoto transverso, basi pone 
angulos oblusiusculos utrinqve emarginato; elytris subtiliter punctato-striatis. 
Mbrkt metalfarvet. Antennerne og Benene sorte; Forryggen bredere end lang. 
Roden indbugtet paa hver Side bagved de noget stumpvinklede Baghjorner: Vinge- 
dækkerne fint punkleret-stribede. — 1^ Lin. 
Den har Storrclse og Habitus tilfælles med den foregaaende Art, men er mere 
flad ; Oversiden er morkt olivenagtigt broncefarvet, Antennerne og Munddelene sorte, 
Undersiden og Laarene sorte med nogen Metalglands, Hofteringene og Fddderne 
bruunlige, Skinnebenene sorte eller lysere sortebrune. — Hovedets Form og 
Skulptur er som hos de to foregaaende Arter. — Forryggen er kortere end hos B. 
biguttatura, næsten dobbelt saa bred som lang, meget mindre tilrundet paa Siderne 
og dens Baghjorner meget mindre stumpvinklede og mere skarpe. Dækvingerne have 
ni hele Striber, som næsten alle naae Spidsen og her kun blive lidet svagere: de 
ere flint og tæt punkterede. Mellemrummene flade, det tredie med to indstukne Punkter. 
Denne nye og let kjendelige Art synes ikke at være sjelden paa Strandbred¬ 
derne i det nordlige Jylland ved Kattegattet; jeg har der fundet en Deel Indi¬ 
vider i Juni under Konferver, Tang o. s. v. i Selskab med Bembidium pallidipenne. 
b. Forryggens Sider næsten uden Undtagelse indbugtede ovenfor Roden, dens Baghjorner 
næsten uden Undtagelse skarpt retvinklede. 
6. BEMBIDIUM USTULATUM. 
Tab. nV, Fig. C. 
Obscure viridi-aeneum, antennarum basi pedibusqve piceo-testaceis: pronoto 
transverso, angulis posticis rectis: elytris punctato-striatis, testaceo-variegatis. 
Morkt metalgrbn. Antennernes Rod og Benene bruungule: Forryggen bredere 
end lang, med retvinklede Baghjorner: Yingedækkerne punkteret-stribede, guul- 
spraglede. — 2-2^ Lin. 
Synon. Linn. Fn. Sv. n. 810. — Carabus wlulatus. 
Fabr. Syst. Eleuth. I, 208, 206. — 
Schdnh. Syn. Ins. I, 222, 2t)6. — 
Gyll. Ins. Sv. IV, 411, 15—16. — Bembidium majus Var. b. 
Sturm D. Fn. Ins. VI, 158, 34. — Bembidium ustulatum. 
Dej. Spec. V, 64, 28. — 
Antennernes nederstc Led og Benene have en bleg guulladcn Begfarve; Under¬ 
siden er olivenagtigt metalsort, Oversiden olivenagtigt metalgrdn, uden sunderlig 
Glauds; Dækvingernes Tegning er smudsigt gjennemskinnende guulagtig: den be- 
staaer i to bugtede, taggede, plettede eller ganske opluste Tverbaand og desuden 
ofte af en Deel omstruede uregelmæssigt sammenflydende mindre Pletter; undertiden 
udbreder Tegningen sig saa meget, at Dækvingerne blive gule med uregelmæssige 
