336 
Bcmbidium. 
Varieteter. 
p. Dækvingerne metalsorte med bruunrdd Tegning. 
Meget almindelig overalt paa fugtige Steder. Udbredt over hele Europa. 
9. BEMniDlUM FEMORATUM. 
Viridi-aeneum, antennarum basi, tibiis tarsisqve rufo-testaceis, femoribus piceis; 
pronoto cordato, basi punetulalo, utrinqve foveolato, angulis posticis rectis: elytris 
punetato-striatis, striis lateribus et postice evanescenlibus.i rufo-bimaculatis, macula 
posteriori obliqva. 
Metalgrbn, Antennernes Rod, Skinnebenene og Fadderne mbrkt rddgule, Laa¬ 
rene begsorte: Forryggen hjertedannet: Roden punkteret, med en Grube paa hver 
Side og retvinklede Bjdrner: Vingedwkkerne med punkterede, paa Siderne og bagtil 
forsvindende. Striber og to rbdlige Pletter: den bageste skraa. — 2-2^ Lin. 
SVNON. Gyll. Ins. Sv. IV, 40G, 7 —8. — Bembidium femoratum. 
Dej. Spec. V, 116, 71. — 
Anmærkning. 
1. Slurm’s Bembidium femoratum (fl. Fn. Ins. 17, 11T, G; Tab. CLV, Fig. b,B) 
kan i.sær med Hensyn til Afbildningen ikke henfdres til denne Art, men snarere til B. cruciatum. 
2. Jeg har seet den Gyllenhal’ske B. femoratum i stor Mængde levende, men endnu aldrig 
IrulTct et eneste Individ, hos hvilket Laareiie ikke vare begsorte. Hr. Erichson’s B. femoratum 
CKiif. M. Br. /, ISO, 14j forekommer mig derfor ifolgc hans Beskrivelse snarere at maatte 
lienfiires til B. cruciatum, der ogsaa undertiden (min Varietet f) træffes med mbrktfarvcdc Laar. 
Den ligner meget B. Andreae, men er kun halvt saa stor og afviger desuden i 
fiilgende Henseender fra den for hiin givne Beskrivelse: Palperne ere morkere og 
de to yderste Led stedse sorte; Skinnebenenes og Fiiddernes Farve er et dybt og 
og noget bruunligt Rodguult, Laarenes et let metalgliudsende og paa Undersiden 
morkere Begsort; Oversidens Metalfarve er altid mindre klar, især paa Dækvingerne: 
de sidste ere mere hvælvede, deres Striber finere, finere punkterede og udslettes al¬ 
deles paa Siderne og bagtil i stcirre Udstrækning end hos hiin. Pletterne ere ganske 
som hos B. Andreae, men sædvanligen dybere farvede. 
Ved Vandsteder i Skove; ikke sjelden. Udbredt over hele Europa. 
10. BEMBIDIUM SAXATILE. 
Depressum, nigro-virescens, antennarum basi pedibusqve obscure ferrugineis: 
pronoto cordato, basi utrinqve foveolato, angulis rectis: elytris punclato-slrialis, 
rufo-bimaculatis, macula posteriori rotundata. 
Nedtrykket, metallisk sortegron. Antennernes Rod og Benene rustrode: Forryg¬ 
gen hjertedannet. Roden med en Grube paa hver Side og retvinklede Baghjbrner: 
Vingedækkernepunkteret-stribede, med to rode Pletter: den bageste tilrundet. — 2^ Lin. 
SVNON. Gyll. Ins. Sv. IV, 406, 7— 8. Bembidwm saxalile. 
Sahlb. Ins. Fenu. 194, 12. — 
Dej. Spec. V, 119, 73. — 
Smallere, mere forlænget og langt fladere end B. Andreae, især i Dækvingerne, 
der næsten ere aldeles flade; Undersiden er metallisk gronsort. Antennerne brune, 
de tre fdrste Led og Roden af de folgende smudsigt guulrode, Benene uklart dybt 
