3i2 
Rciiibidiuin. 
rjnkcl pjiatvcrs, Kcndcti dyb, det forreste niaanedanncde Indtryk niiddeldybt og li¬ 
gesom den hele nedtrykkede Uod middeldybt punkteret. — Dækvingerne cre middel- 
bvadvedc, bredt ægdannede med jevnt rundede Sider og Spidse, halvanden (lang 
længere end Forryggen og ved Roden næsten dol)bclt saa brede som dennes Rod; 
Striberne ere dybe, hele, tæt og især lienimod Roden temmeligt dybt punkterede; 
Mellemrummene cre flade, det tredie forsynet med de to sædvanlige indstukne Punkter. 
Meget sjelden; fundet i Nærheden af Kjiibenhavn paa den saakaldte Vcsler- 
fælled af Hr, B. W, Westermann. Den har især hjemme i det nordligere Europa. 
17. BEMBIDIUM NIGRICORNE. 
Aeneum, pedihus aeneo-picek: pronoto transverso, basi utrinqve foveolato, an- 
(julis obtusis: elijtris subt'diter striato-punetatis, striis poslice obsoletis. 
Broncefarvet, Benene metallisk beylarvede; Forryggen bredere end lang. Boden 
med en Grube paa hver Side og stumpvinklede Baghjorner: Vingedækkerne stribet- 
punkterede, Striberne bagtil svagere. — li Lin. 
Synon. Gyll. Ins. Sv. IV, 402, 5—6. — JBembidium niyricorne, 
Sall Ib. Ins. Fcmi. 192, 7. — 
Dej. Spcc. V, 1.06, 106. — 
Stiirre og mere hvælvet end B. cclere, hvilken den ligner saa temmeligt p.ia 
Forbryslstykket nær, hvis Form er isoleret i denne Artgruppe. —Stærkt giindsende; 
llndersiden er metalsort. Oversiden klart ertsbruun. Antennerne og Munddelene sorte. 
Benene begsorte. Laarene især med Metalglands, llofteriugenc, Skinnebenene og 
Fdddcrne smudsigt lysere begbrunc. Pandegruberne cre skarpe, dybe, parallclc og 
rage op til Ojets Rod; OJepunkterne cre smaa, men bagtil forlængede til en dyb 
Stribe imellem OJeranden og Pandegruben; Panden er let tverrynket. — Forryggen 
er to Tredicdele bredere end lang og kan ikke kaldes bjertedannet; Spidsen er 
bredt og svagt indbugtet, Forhjdrncrne dybt nedbdjede, hojt hvælvede, svagt frem- 
trukne, spidsvinklede og budte; Siderne ere jevnt buedannet-tilrundede og fra Midten 
af stærkere konvergerende bagtil, saaledes at Roden bliver en Sjettedcel smallere 
en Midten; Bagbjdrnerne cre ganske stumpvinklede, deres skarpe Toppunkt let tand- 
formigl, den bagesle Rand ret. Siderandene cre skarpt kantede. Skiven hojt hvælvet, 
let tverrynket. Renden meget liin, men næsten heel, de maanedannede Indtryk ud¬ 
slettede, Hjdrnegruberne smaa, runde, skarpt begrændsede, særdeles dybe og i Bunden 
forsynede med enkelte uregelmæssige Punkter. — Dækvingerne ere temmeligt hojt 
hvælvede, lo Gange længere end Forryggen, over Midten noppe en Sjetledeel 
bredere end denne og fuldkomment ovale; Siderne ere svagt rundede. Rod og Spidse 
næsten lige brede. Hver Dækvinge har sex Rækker af fine, regelmæssigt stillede. Pun¬ 
kter, der naae Spidsen, men som paa den bageste Trcdiedeel blive meget svage: den 
tredie har to indstukne store Punkter; Mcllcmruramcnc ere brede, flade og spejlglatte, 
Randslribcn dyb, bred, skarp og glat. 
Den liar kun hjemme i det hbje Norden. Hos os synes den meget sjelden; 
jeg har fundet den paa en Lyngbakke i Silkeborg Skove i Jylland. 
