Ucinbidium. 
543 
18. Bli-MIilDIUM VELOX. 
Siipra aeneo-cyaneum, antennarum basi pedibusqve rubris: pronolo cordato^ 
anyulis posticis acutiusculLi: elytris striis punctorum septem subtilibus, postice 
ecanescentibus. 
Oversiden metalblaa. Antennernes Rod og Benene bruunrode: Forryggen hjerte¬ 
dannet, med næsten spidsvintdcde Bagbjorner: Vingedækkerne med syv, bagtil for¬ 
svindende, fine Punktrækker, — Lin. 
SynOiN. Erich s. KSf. M. Br. I, 1.34, 2.3. — Bembidium velox. 
AII in. Uagtet min Beskrivelse, hvad Farven og Tegningen angaaer, afviger noget fra 
Hr. Eriehson’s, belvivlcr jeg dog ikke min Arts Identitet nied denne herdnitc 
Forfatters, da vore. Angivelser om .Skiil|)tiireii stemme saa ganske overeens. 
Forholdsviis bredere og fladere end den folgendc Art, som den meget ligner; 
Antennernes tre eller fire fdrstc Led ere ligesom Benene dybt og klart rode, Under¬ 
siden særdeles giindsende, metallisk sort eller sortblaalig, Oversiden især paa Dæk¬ 
vingerne dybt og klart skinnende metalblaa eller metallisk violctblaa, sjeldnere blaa 
sort. — Hovedet afviger ikke fra den for B. celerc givne Beskrivelse, P'orryggen 
gjor det kun derved, at den er bredere. Skiven fladere, Iljdrnegrubcrne betydeligt 
mindre, skjiindt ligesaa dybe; Bagbjdrncrnc træde lidt frem udad og blive derved 
noget spidsvinklede. Dækvingerne cre bredere ovale, deres syv Punktrækker meget 
finere, ligesom bos den foregaaende Art, og deres Punkter tættere og mere regel- 
gelmæssigt stillede. 
Sjelden; jeg har nu og da fundet den paa Amagerfællcd lobende i Solheden 
i Selskab med B. celerc. 
19. BEMBIDIUM GELERE. 
Aeneum, antennarum basi pedibusqve rufis; pronoto cordato, angulis posticis 
rectis: elytris striis punctorum sex profundis, postice evanescentibus. 
Ertsfarvet, Antennernes Bod og Benene rdde: Forryggen hjertedannet, med 
retvinklede Baghjbrner: Vingedækkerne med sex, bagtil forsvindende, dybe Punkt- 
rækker. — 1^ Lin. 
Synon. Fabr. Syst. Eleiilh. 1, 210, 217. — Carabus ceter. 
Schiiiih. Syn. Ins. I, 223, .301. — 
Gyll. Ins. Sv. II, 17, 5. — Bembidium celere. 
Dej. .Spcc. V, l.W, 107. — 
Antennernes tre eller fire fdrste Led og Benene ere smudsigt mdrkerddc, Laa- 
rene sædvanligen med nogen Metalglands; den samme Farve have ogsaa JVlunddelcne 
paa den metalsorte Læbe nær: dog er ofte Palpernes næstydersle Led bruunt eller 
sortebruunt; Undersiden er stærkt giindsende metalsort, Oversiden klart ertsfarvet. — 
Pandegruberne ere særdeles dybe, og krummede med Konvexiteten mod hinanden; 
Ojepunkterne ere særdeles store og dybe. — Forryggen er en Fjerdedcel bredere 
end lang: Spidsen er bredt og svagt indbugtet, Forhjdrnerne dybt nedbdjedc, svagt 
fremtrukne, bdjt hvælvede og skarpt spidsvinklede; Siderne ere fortil meget stærkt 
lilrundedc og udvidet-liliundede i Midten, bagtil ovenfor de skarpe Bagbjdrner der¬ 
imod saa sammentrukne, at Indbugtningen næsten bliver skarpt stumpvinklet og Boden 
en Fjcrdcdeel smallere end Midten; den bagestc Band er ret eller svagt buet. Si- 
