Notiopliilus. 
353 
rundede og ved en lille, skarpt indtrængende, Bugt adskilte fra den spidse og 
langt fremragende indveridige Randkant; i Bugtens Bund vise sig to meget smaa 
Tænder med skarpt retvinklede Spidser; Tungepalpernes Stammer ere valsefor- 
mige med noget smallere Midte og naae ikke ganske frem til Sidelligenes Spidser. 
Den brede og hvælvede Tunge strækker sig heelt ned til Hagebiigtens Bund og 
naaer fortil et Stykke frem foran Tungepalpernes Grundled; dens Overside er 
stærkt hulet, med en fremspringende KjOl i Midten, der ender i Tungespidsen, 
og en ophOjet Kant paa hver Side, der fortil ender i de smalle, hudagtige og 
indadkrummede Bitunger. TungebOrsterne ere fine og indplantede een paa hver 
Side af den skarpe Tungespidse. Tungepalpernes andet Led er neppe saa langt 
som Tungen; Endeleddet har Form og StOrrelse tilfælles med Kjæbepalpernes 
Endeled. 
1. NOTIOPHILUS AQVATICUS. 
Tab. XV, Fig. A. 
Aeiieus, paljns pedibusqve nigris: striis elytrorum punctatis, postice obsolctis, 
interstiliis planis. 
Broncefarvet, Palperne og Benene sorte: Vingedækkernes Striber punkterede, 
bagtil udslettede, med flade Mellemrum. — 2} Lin. 
Synon. Linn. Fn. Sv. n. 752. — Cicindela aqvatica. 
Fabr. Syst. Eleutli. I, 246, 7. — Elaphrus aqvaticus. 
Gyll. Ins. Sv. IV, 39<>, 4. — 
Dej. Spcc. II, 227, I. — Notiophilus aqvaticus. 
A n m. Det er sandsynligt, at Muller’s Cicindela aqvatica QFn. Fridr. 18, ITT; Prod. 80, 
866) tilhSrer denne Art, ligesom hans Cicindela Danica (fn. Fridr. 18, 1T8; 
Prod. 80,865) Notiophilus biguttatus; men hans Diagnosers Ufuldstændighed og 
Vaklen tillade ikke at anfdrc dem som Synonymer. 
Antennernes fire forsle Led ere nedenunder rddgule: Undersiden og Benene ere 
bronccsorle. Oversiden kobberagtigt broncebruun, Forryggen undertiden staalblaat 
anløben i Midten. — Pandestriberne ere af Middeldybde og alle fuldkomment paral- 
lele; det imellem Pandens Sidefurer og Ojeranden liggende Rum er ligesom Tin¬ 
dingerne uden tydelige Striber. Forbrystbenets Rod og Sider samt Forskuldcrbla- 
denes forreste Deel ere grovt punkterede. Punkturen paa Forryggens Somme er af 
Middeldybde og efterlader hele Skiven blank: Rendens Midte er uden tydelige Pun¬ 
kter.— Dækvingerne ere fladt hvælvede. Sidernes Hvælving rundt nedstigende; Stri¬ 
berne ere middeldybe og blive svagere paa den bageste Fjerdedecl, med Undtagelse 
af sjette Stribe, der ved Spidsen bliver meget dyb, glat, og forener sig med Som- 
striben; det andet Mellemrum har foran Midten en lille Grube. Det imellem Som- 
striben og forste Rygstribe liggende Rura er spejlglat, men uden stærkere Giands 
end (len ovrige Deel; det er saa bredt som de sex SUiber tilsaramentagne. 
2. NOTIOPHILUS PALUSTRIS. 
Aeneus, hasi palporum tibiisqve testaceis: striis ely trorum punctatis, postice 
obsoletis, interstitiis planis. 
Broncefarvet, Palpernes Bod og Skinnebenene gule: Vingedækkernes Striber 
punkterede, bagtil udslettede, med flade Mellemrum. — 2 Lin. 
