Notiopliilus. E3aphrus. 
SY^ON. Du ru Fn. AustT. II, 192, 3. — Elaphnii palustris. 
Erichs. Kiif. BI. Br. I, 7, 2. — Koliophilus paluslris. 
Afbildn. Stunn D. Fn. lus. VII, Tab. CLXXXIII, Fig. P. — 
Antennernes fire forste Led ere rodgule, andet og fjerde Led sortebrune paa 
Oversiden; Palpernes to fdrste Led og Skinnebenene have den samme Farve. For¬ 
resten ligner den ganske den foregaaende Art, fra hvilken den dog endnu adskiller 
sig i folgende Henseender: den er kortere, skjondt ligesaa bred; Pandestriberne ere 
dybere; Forryggen er stærkere tilrundet paa Siderne og mere sammentrukken ved 
Uoden, dens Somme mindre tæt punkterede; Vingedækkernes andet Striberum bar 
to Gruber, een som hos N. aqvaticus og en anden henimod Spidsen. 
3. NOTIOPHILUS BIGUTTATUS. 
Aeneus, hasi jialporum, tibiis elytrorumqve apicibus testaceis: slriis elytrorum 
forliter punetatis, interstitiis anrjustis, convexis. 
Broncefarvcl, Palpernes Rod, Skinnebenene og Yingedælilierncs Spidser gule; 
Vingedækkernes Striber grovi punkterede, Mellemrummene smalle, opkojede. — 2 l.in. 
SviSON. Fabr. Syst. Eleuth. I, 247, 10. — Elaphrus biguHalus. 
Gyll. Ins. Sv. IV, 393, 4 -5. — 
Dej. Spec. II, 279, 2. — Noliophilus bigullatus. 
Afbildn. Sturm D. Fn. Ins. VII, Tab. CLXXXIII, Fig. a, A. — I\oliophilu$ 
semipunciatiis. 
Antennernes tre eller fire fiirste Led ere smudsigt riidgule; en noget renere 
guul Farve have ogsaa Palperne paa det sorte Endeled nær; Skinnebene ere bruun- 
gule, Laareiie og hele Undersiden broncegriinne, Oversiden skinnende metalbruun; 
den gjennemskinnende gule Farve paa Dækvingernes Spidse er ikke skarpt begrænd- 
sct. _ Pandestriberne ere særdeles dybe og de fem mellemste divergere lidt for- 
efter; det imellem Pandens Sidefurer og Ojeranden indesluttede Rum er flint stribet 
ligesom Tindingerne. — Bryststykkets Underside er punkteret paa samme Maade 
som hos de foregaaende Arter; Forryggens Stimme og Rende ere punkterede dybere, 
tættere og i en bredere Udstrækning end hos hine, saaledes at Skiven kun cftei lader 
to smaa glatte Pletter. — Dækvingernes Ryg er næsten flad. Sidernes Hvælving 
næsten lodret nedstigende. Striberne ere saavel dybere end hos de andre Arter 
som ogsaa tættere og dybere punkterede, hvorved Mellemrummene blive yderst smalle 
og desuden lidt ophdjede; de ere lige dybe i deres hele Udstrækning og ophore 
fdrst tæt foran Spidsen: den fdrste Rygstribe sender en krummet Fortsætniiig ud i 
Sdmhjdriiets Spidse; det andet Mellemrum fdrer to Smaagruber. Det spejlglatte 
Rum imellem Sdmstriben og fdrste Rygstribe skinner med en funklende Giands. 
Varieteter. 
p. Dækvingernes Spidse ligefarvet. 
SVNON. Fabr. Syst. Eleuth. I, 216, 8. — Elaphnis semipunetatus. 
