Djtisci. 
371 
paa (len indvendige Uand kort fryndset Led, som jpf? vil kalde Stiitleleddel^ 
da del ligger pna den Deel af Tungen, der, skjondt ikke adskilt, svarer til 
Karabernes Tiingcstbtle: liave saaledes hos denne sidstnævnte Familie Tun¬ 
gens to mellemste Led en langt l'uldkomnere Bygning end hos Dytiscerne, 
saa have disse dog i deres langt mere udviklede Bitunger faaet Erstatning*). 
Tungepalperne have sædvanligen samme Længde som Kjæbepal- 
perne. Det korte Itodled har den sædvanlige Kolleform. — Andet Led er 
oftest saa langt som Rjæhepalpernes to mellemste Led tilsammentagne og 
halvanden Gang længere end Endeleddct, sjeldnere kun saa langt som dette 
CHyphydrus, Laccophilus, nogle Agabcr) eller endogsaa kun af samme Længde 
•) Det forekommer mig, at oveiislaaende Skildring afgiver et ikke uvigtigt Itidrag til at be¬ 
vise den Sætning, at Ritungerne ere de (mere eller mindre) rudimentære Flige af In¬ 
sekternes tredie Kjæbepar. Man kaste et Rlik paa min Afbildning af Bitungerne hos 
Dj tiscus og isan- paa den Figur, der fremstiller det bdjre af disse Organer udtaget, men 
ladt i sin Forbindelse med Tungepalpens Stamme samt soet skraat udenfra og fra oven, 
og Ligbeden med en Kjæbe vil da vise sig saa iøjnefaldende, at den neppe kan være 
stdrre. Alle de enkelte Dele af Kjæben kunde paavises: Svælglcddet a som Hængsel og 
Stfitte- og Stammeleddenc /? og y som Stamme, der ved det pergamentagtige mellemlig¬ 
gende Stykke « er sat i Forbindelse med Tungepalpens Stamme 3 som Palpestykke 
og Bitungen | som Flig. — I sin værdifulde Afhandling “U6er zoologische Charactere der 
Ittsectm, Aracimiden und Cruslaceen" QEntoniogr. 1, 5 og ff) siger Hr. Eriehson sig 
at have næret en lignende Anskuelse, men nu at have forladt den, fortti Underlæben, 
berovet sine Tungepalpestammer, ganske svarer til Overlæben og altsaa, ligesom dennes 
Underside, er at betragte som den blotte, hutlede Udklædning af Mundhulen. Da her 
ikke er Stedet til at drdfte denne Gjenstand udffirllgcre, skal jeg herved kun gjdre tre 
Bemærkninger. Fdrst, at hvad Tungens Analogi med Ovcrladien (vel især med Gane- 
dækket) angaaer, som upaatvivleligt linder Sted, da tor det ikke oversees, at Overlæben 
manskee bSr indtræde i det Sverstc Par Munddeles Kategori; et Forhold, jeg i Ldbet af 
dette Vairk vil have Lejlighed til at helyse nærmere. Dernæst, at i det tredie Kjæbe¬ 
par hos Eleutheraterne Tiingepalpernes Stammer i Uegelen ikke ere sammenvoxnc eller 
sammensmelledc ved Boden, som Hr. Eriehson angiver, (og altsaa heller ikke hos Ne- 
erophorus, hvor denne SanimenMixning cxempelviis udhæves), men at de kun ere for¬ 
bundne med hinanden ved Tungestammens Hud, i hvilken de ligge, og at de oftest, 
saavidt mine Iagttagelser gaae, staac i Forbindelse med Bitnngerne. For det Tredie, at 
Hr. Erichson’s Anskuelse, ifdige hvilken Orthoptererne skulde være do eneste Insekter, 
bos hvilke det tredie Kjæbepars Flige komme til Udvikling, uafseet dens Usandsynlig¬ 
hed, fornemmeligen synes at være opstaact ved en Skuffelse, nemlig deraf, at han ganske 
har overseet den egenlige Tunge, skjondt denne baade er let at linde og oliere er be¬ 
skreven. Saaledes maa man idetmindste antage, naar han (p. 5) siger, at Tungen for¬ 
svinder Czuriirkbleiht') og at i dem Sted Fligene udvikle sig; ligesom man paa anden 
Maade heller ikke kan forklare, at han nogensinde (p. ff) kan have staaet i Fare for at 
ansce den forreste lappede Deel af Orthopterernes Underlæbe for Tungen. Den fore¬ 
stiller efter min Anskitelsc de usædvanligt udviklede. Bitunger, og derfor tillige det 
tredic Kjæbepars Flige; men disse repræsenteres, .som jeg troer, altid af Bitungerne.— 
Hos Melolontha ligge Bitungerne ganske sum hos Dytiscerne (og Mængden af Elcutbe- 
raterne), men synes oversete uf Struus-Durckhe'm, sum kalder Tungen lungucUe og 
Tungestdtten taiigu«. 
■H* 
