Pytisci. 
581 
ning ind i Bagkroppen, hvor den Isegger sig paa den ligeformede Forlsad- 
ning fra Baghofternes bagesle Rande, som den saaledes stotter. Andet og 
tredie Led ere lige lange, tredie og Ijerde kun halvt saa lange, men indbyr¬ 
des af samme Længde; det sjette, bagtil mere eller mindre bredt afrundede, 
Led er sædvanligen saa langt som tredie Led, har undertiden en lille Ind- 
bugtning i Spidsen, og afvexier hos nogle Slægter i Skulptur efter Kjonnene. 
Bugleddenes overste Rygrande ere skarpe og ophdjede; hos Dytisens er til 
Idrste Leds Rygrand heftet en ejendommelig lille adang Plade, der er for¬ 
synet med skarpe Tverrifler. 
Af A åndehuller findes ti Par. Forbryststykkets ligger i Huden 
imellem det og Mellembryststykket og ere ligesom dette sidstes*), der ligge 
skjulte under Midten af de bageste Skulderblades bageste Rand, elliptiske 
med tilspidsede Ender og omgivne af et stærkt Peritrema; Bagbryststykkets 
Aandehuller ere ovale paatvers og ligge i Huden mellem Bagryggen og Bag¬ 
kroppens forste Rygled, bagved Enderne af hiins tredie Led. Af Bagkrop¬ 
pens otte Rygled mangler det forste Aandehuller; de fem folgende Led have 
hver et Par, ovale paatvers eller rundede, i Midten af deres ydre Rande, de 
to sidste Led hver et Par i deres forreste ydre Hjorner; hos nogle faa 
Slægter (Dytiscus) ere disse to sidste Par dobbelt saa store som de andre. 
De indvendige Rande af Bagkroppens Petritremer ere sjeldent nogne, men t 
Regelen forsynede med en fliget Hud; hos Dytiscus**) er Huden paa den 
bageste Rand deelt i ligedannede, tæt cilierede, paa Spidsen afrundede Lap¬ 
per, den paa Forranden i længere, færre og smallere Flige, af hvilke under¬ 
tiden flere ere dybt spaltede og hvis Rande ere besatte med smaa krands- 
haarede Tuberkler. 
III. Indre Bygning***). 
Tracheerne dele .sig i flere store Stammer strax indenfor Aandehul- 
lerne og ere alle rbrformige; efter Léon Dufour****) har Bagbryststykkets 
*) Oversclc afHr. Erichson, som derfor kun angiver ni Par Aandcliuller. Gen. Dyticeor. p. S. 
♦♦) Conf. Léon Dufour i Annal, des se. nat. VIII, p. 21-22. Tab. 21, Fig. 3,4.— 
Sprengol, Comm. de part. gvib. ins. spir. dueunt. Tab. III, Fig. 29. 
cuinllexus). 
***) Conf. Erichson, Genera Dyticeorum; dette lille Skrift, Forfatterens glimrende Dehut, 
har ogsaa den Fortjeneste at være det fdistc, der har givet en (temmelig nojagtig) Over¬ 
sigt o\er de to sidste Gruppers Anatomi. 
**♦♦) 1. c p. 23. 
