384 
Djtisci. 
Iræder da more eller mindre ud i Bagkroppen. Spiseroret og Kroen maae 
ifolge deres Overgaaen i hinanden betragtes under Eet. Deres ydre Hud 
er fibios paatvers og udenpaa deelviis forsynet med en Mængde paalangs 
gaaende tykke Muskelfibre; den indvendige Flade af den indre Hud mang¬ 
ler de Tænder, som findes hos Karaberne, og er ligeledes kun yderst sjel- 
dent forsynet med smaa Borster (Hyphydriis), hvorimod den er tæt besat 
med meget sinaa haarde Vorter, som give den et chagrineret Udseende; 
disse Vorter ere undertiden uregelmæssigt omstroede (Haliplus, Hydroporus), 
oftere derimod danne de tætstaaende bolgede Tverbaand CHybius) eller re¬ 
gelmæssige runde Masker (Acilius). Kroen adskilles fra den derpaa fol- 
gendc Tyggemave enten ved en stærkere og længere (Haliplus) eller svagere 
og kortere (Hydroporiner) Indsnoring, eller dens ydre Hud gaaer næsten 
glat over i Tyggemavens (Colymbetiner), eller den danner foran denne en 
opbojet Ring (Dytisciner). — Tyggemaven er meget lille, omtrent en Sjette- 
decl saa stor som Kroen; hos Haliplinerne er den endnu mindre, bos Hy- 
dropinerne derimod stbrre, omtrent en Fjerdedeel saa stor som Kroen. Den 
er elliptisk (Haliplus), kugleformig (Hydroporiner), omvendt kegleformig 
(Colymbetiner) eller tragtformig med buede Sider (Dytisciner) og munder 
bagtil med en kortere (Colymbetiner) eller længere (Hydroporiner, Acilius) 
Hals ind i Maven, fra hvilken den hos Haliplus kun er adskilt ved en simpel 
Indsnoring. Den ydre- Hud er overordenligt tyji og fast og altid forsvnet 
med fem til sex fine Tracheestammer, som lobe fremad, og forgrene sig be¬ 
tydeligt; ideni er den udnistet med et yderst sammensat Knuseapparat af 
Hornplader, der variere temmelig meget i Form efter Slægterne. Den al¬ 
mindeligst forekommende Form kan bedst repræsenteres af den hos Acilius, 
som har sexten (eller, naar man vil regne de akeessoriske Plader med, to 
og tredive) Hornstykker, af hvilke otte ligge i en Kreds paa Tyggemavens 
forreste Flade, de andre otte, som staae i Leddeforbindelse med hine, paa¬ 
langs i dens Indre. Af de forste er hveranden længere og smallere, de 
andre fire bredere og kortere: de sidste ligge lidt længere tilbage og danne, 
sammenlagte, en fiin korsformig Spaltaabning ind til Kroen. De længere 
Stykhers ydre Halvdeel er firkantet med indbugtede Sider, den indre Ilalv- 
deel efterhaanden afsmalnet med indbugtede Sider og lige afskaaren Spidse, 
hvortil er leddet et lille trekantet Stykke; Siderne og Spidsen af Grund¬ 
stykket ere yderst fiint cilierede og Midten af de forste besat med meget 
smaa indleddede Pigge, der blive mindre ind imod Stykkets Midte; Ende¬ 
leddet er nogent og glat. De kortere Stykker have en ægte Længdesom i 
