DytiscI. 
.■>87 
Knop, hos Dvtisciis temmelig langt, valseformigt og let tverloldet, hos Aci- 
lius meget tyndt, tilsjiidset, saa langt som Tyndtarmen og iiregelmæssigen 
spiralagtigt krdllet; hos Cybister, den eneste Slægt, jeg ikke selv har 
liavt L(!jlighed til at dissekere, er Blindtarmens Tilhæng ildige Hr. Erich- 
son*) saa langt som Kroppen; men da Hr. Ericlison’s dvrige Angivelser om 
Blindtarmen ere noget undjagtige**), veed jeg ikke, hvilken Vægt man kan 
tillægge denne. 
Kloaken dækkes oventil af en indslaaet Fold paa Undersiden af Bag¬ 
kroppens ottende spaltede Rygled, nedentilaf en særegen Plade, Kloahdcpkket, 
der hos Haliplinerne er heelt, lille og stedse skjult, hos de andre Dytiscer 
stort, spaltet paalangs og enten altid skjult CHydroporiner) eller (de Heste 
Colymbetiner, alle Dytisciner) ofte fremstrakt; i sidste Tilfælde er det dybt 
indbugtet fortil og den derved fremkomne Aabning, foran hvilken Sidedelene 
undertiden (Dytiscus) modes eller (Colymbetes) bænge sammen med en 
tynd Ilornbue, optagen af de liere pyramidale Muskler, der hefte det til det 
femte Bugled; undertiden er endnu til Kloakdækkets Overside heftet en hlle 
smal Plade med kloftet Spidse. 
Galdekarrene have Antal, Form og Insertionsmaade tilfælles med 
dem hos den foregaaende Familie. Med Hensyn til deres Leje forholde de 
sig paa toMaader, eftersom Tyndtarmen er kortere (Halipliner og Hydropori- 
ner) eller længere (Colymbetiner og Dytisciner) : i fdrsteTilfælde slynge de sig 
opad Maven til Tyggemaven, vende sig derpaa tilbage, krybe omkring paa 
Tyndtarmen og danne derpaa en stor Klump i dennes Bugt; i sidste Til¬ 
fælde omsnoe de Mave og Tyndtarm med ftere og tættere Snoninger og ligge 
især tvkt sammenrullede paa Tyndtarmens forreste Ende, men danne ingen 
fri Klump. Deres Farve er rodgraa eller smudsigt rddbruun, sjeldnere guul- 
bruun (nogle Agaber), men stedse lysere eller endog klart hvid henimod 
synligheden af denne sidste Anatoms Anskuelse af Blindtarmen (som han vil have anseet 
analog en Sviimmeblære) tilstrækkeligcn godlgjCrcs ved den, ogsaa af Hr. Erichson (/. c. 
p. ?) anfdrtc, let iagttagelige Kjendsgjerning, at man ofte finder hele Blindtarmen ud¬ 
spændt af Exkrementer; derimod er den stedse sammenskrumpet, naar dette ikke er 
Tilfældet. — Naar derimod Hr. Burmeister (//andft. d. Entom. I, p. ISO) mod Léon 
Dufour’s Mening anforer, at Dytiscerne ikke hæve Bagkroppens Ende over Vandel forat 
tage I.ufl ind igjennem Gadboret, men for at aaiulc, saa bliver denne Indvending derted 
overllodig, at Kloaken under denne Forrclningslet ikke kommer i BerSrelsc med Luften. 
♦) Gen. Dyt. p. 39. 
**) Hos Golymbetinernc kaldes Blindtarmcu rudimenlær, hos Dytiscus siges dens Tilhæng at 
mangle, hos Hydaticus er den overscet, hos Acilius tillægges den en overdreven Længde. 
‘iO * 
