Hylisri. 
r>95 
at den overdækker Æggeledernes fælles Gang, medens dens bageste Ende 
stiger opad og tilbage for at træde ind i Biirsa copulatrix. Den afvexler 
meget i Omfang; undertiden er den meget vid (Laccophilus, Agabus) eller 
meget snæver (Colymbetes, Acilius) i sin hele Udstrækning, undertiden af¬ 
tager den efterhaanden i Vidde forefter (Hydaticus, Dytiscus); hos Dytisei- 
nerne, hvor Æggeledernes Fællesgang munder ind under Æggegangens 
Spidse, er denne fri og kdlleformig. Æggegangen har eet (Dytisciner) eller 
to Tilhængy som begge munde ind i dens overste Væg. Hos Dytiscinerne 
er Tilhænget noget længere end Æggelederne eller omtrent af disses Længde, 
krummet tilbage og valseformigt (Dytiscus), tykt kdlleformigt og fremadkrum- 
met (Acilius), valseformigt med ellipsoidisk Ende og fremadkrummet (Hy¬ 
daticus) eller (Cybister, efter Erichson) langt, valseformigt og bugtet, mun¬ 
der ind i Æggegangens forreste Ende, ligger bojet tilvenstre, og er af eu 
fast og tykvægget Struktur. Hos Colymbetinerne er det forreste TUhæng 
meget forskjolligt, undertiden lidet, kdlleformigt (Colymbetes) eller valsefor¬ 
migt (Ilybius), undertiden meget langt, trandformigt og stærkt slynget, med 
sammenrullet (Agabus) eller i Æggegangen indsænket Ende (Laccophilus, 
maaskee ogsaa Hypliydrus), ligger bugtet ovenpaa Æggegangen, munder ind 
længere tilbage paa denne og er af en blddere, tykvægget, kornet Struktur; 
det hageste Tilhang^ som munder ind i Æggegangen lidt foran dennes Ind- 
sænkning i Rursa copulatrix, er snart langt og valseformigt, (Colymbetes) 
snart kort og traadformigt (Ilybius), snart meget stort, sækformigt, og videre 
end Æggegangen (Agabus). — liursa copulatrix bestaaer af Æggegangens, 
i Enden ofte pergamentagtige eller af tre, deelviis sammenvoxne, pergament- 
agtige Vaivler omgivne Vaginadeef og af lo Par hornagtige Sideklapper, som 
ved et stort Antal Muskler ere forbundne saavel indbyrdes som med Kloak¬ 
dækkerne paa en yderst kompliceret Maade. Sideklapperne ere symmetriske 
og ligge stedse lodret (paa Kant), men frembyde iovrigt næsten ligesaa be¬ 
tydelige Forskjclligheder som Penis og dens Hornskede. Hos Dytiscinerne, 
hvor de ere smalle, kan det ene Par kaldes inderst, det andet yderst: hiint 
omfatter Vagina og staaer med sine Rodender ved en Ginglymus i For¬ 
bindelse med det ydre, stottende. Pars forreste Ender. De indre Klapper 
ere liniedannede, tilspidsede eller kdlledannede, rette, let buede, let dobbelt- 
bugtede eller let nedbojede, ofte bagtil forbundne ved en sa'regen Mem¬ 
bran, og sædvanligen forer hver af dem paa Spidsen en lille valseformig 
Fortsætning, hvis lige afskaarne Ende viser en blod Hud, hvori nogle laa 
