Uylisci. 
401 
lymbetinlarverne findes kun de to Hovedstammer og korte udadgaaende*) 
Grene fra disse: og Blindtarmen, som hos dem er meget kort, omfattes ikke 
af særegne Stammer. 
T arme k an ale n. Spiseroret Kroen gaae ud i Eet ligesom hos de 
fuldkomne Insekter, men ere af ringere Vidde og danne liere korte Bugter, 
dog uden at slynge sig; de ere tyndhudede og glatte ligesom den korte, 
omvendt kegleformige, ved en Indsndring afsatte J/anc, hvis hageste tynde 
Deel ved Bagkroppens næstsidste Led gaaer over i en tynd og noget slynget 
Tyndtarm. Med Hensyn til Forholdet imellem Blindtarm og Tyktarm har 
jeg fundet lignende Forskjel som hos de fuldkomne Insekter: hos Colymhe- 
tes- og Agahus-Larverne indsænker Tyktarmen sig paa Siden af en tverryn- 
ket, kort. Blindtarms frie Spidse, hvorimod Tyktarmen hos Dytiscinernes Lar¬ 
ver er længere og foroget med en meget lang traadformig Blindtarm. 
De fire Galdekar ligge frie af Tarmekanalen og munde ind i Mavens 
hageste tynde Ende. 
Nervesystemet. Hvert af Bryststykkets tre Led har sit eget 
Ganglie; Bugnervesnorene imellem de to sidste Brystganglier danne en Bue 
udad. Bagkroppen har sex Ganglier.^ som ligge ved Bugens Rod og lige- 
saa tæt sammen som hos de fuldkomne Insekter; hos Dytiscus ligger det 
forste paa Sommen imellem Baghrystet og det Torste Bugled, de tre næste 
i dette sidste, de to hageste ved Roden af andet Bugled; det sjette Ganglie 
er ovalt, de andre runde. Det forste Bugganglie hænger hos Dytiscus (og 
Cyhister efter Erichson) sammen med Baghrystets Ganglie; de ovrige fem 
ere hos Acilius næsten ganske sammensmeltede, hos Dytiscus derimod ad¬ 
skilte, men saa tæt sammenliggende, at Bugnervesnorene forsvinde som 
saadanne. Bugganglierne udsende syv Par Nerver til Bagkroppen ligesom 
hos de fuldkomne Insekter. 
Dytiscerne ere udbredte over hele Jordkloden og træffes i det Hele 
taget mest i stillestaaende eller langsomt rindende Vande. De siettere 
Svommere, og altsaa de fleste smaa Arter, holde sig mest skjulte i Konfer- 
ver eller imellem andre Vandplanter i Nærheden af Landet, og selv de store 
Arter, som gaae ud paa storre Dybde, ynde meget i smukt Vejr at opholde 
♦) Men riisse Grene gaae alririg, som Hr. Erichson angiver, til Aanriehiillerne, og slaac 
overhovedet ikke i Forbindelse med disse. 
2« 
