Dylisci. 
4or> 
De fuldkomne Insekter gane derimod temmelig hurtigt; skjondt de ifolge 
Bagbenenes Form mere slæbe disse efter sig end gaae paa dem, have de 
dog god Nytte af Bagskinnebenenes kraftige Sporer til at sætte fra med; 
langsomst gaae Hali|)linerne, hvilket ellers ikke skulde formodes af Bagbe¬ 
nenes Form og isokroniske Bevægelsesmaade, ligesom jeg i det Hele taget 
ikke kan bekræfte Hr. Erichson’s Angivelse, at Dytiscerne gaae saameget 
desto siettere, jo mere Bagbenene ere sammentrykkede. Heller ikke har jeg 
nogensinde bemærket, at Dytiscer, som ere lagte paa Byggen, kunne vende 
sig om til Siden ved Hjælp af Bagbenene, som den nævnte Forfatter beret¬ 
ter; naar jeg bragte dem i denne Stilling, gjorde de stedse voldsomme 
Svommebevægelser med de bageste Been, hvorved det vel undertiden tykke¬ 
des dem at slaae sig heelt omkring paalangs, men sædvanligen opnaaede de kun 
at dreje sig med stor Hurtighed i en Cirkel, og kunde sjeldent vende sig 
om paa Bugen ved Hjælp af Benene, med mindre de med disse kunde naae 
en Gjenstand ovenover sig, hvad vel i det Frie oftest kan være Tilfældet; 
derimod pleje de, skjondt for det Meste forgja*ves, at forsbge paa at udbrede 
Vingerne, og liere, som med meget kraftige Bagbeen forbinde en temmelig 
plan Ryg, saa at de bedre kunne naae den Flade, de ligge paa, udfore 
meget voldsomme Spring: saaledes Acilierne og især Laccophilerne. Naar 
de ville flyve, anvende de forst lang Tid paa al forberede sig; de bringe 
Benene efterhaanden mere og mere ind under sig, stille dem efter- 
haanden mere lodret, hæve saaledes Kroppen mere og mere opad, aabne 
Dækvingerne lidt efter lidt, og idet de paa engang udslaae Vingerne flyve de 
pludseligt op; under hele denne Fremgangsmaade gaae de nogle Gange lidt 
fremad i smaa Sæt eftersom Opflyvningens Ojeblik nærmer sig, og vedlige¬ 
holde igjennem Bryststykkets Aandehuller en efterhaanden i Styrke tiltagende 
Surren, som imidlertid selv under den derpaa folgende tunge Flugt kun har 
en meget lav Tone. 
Heller ikke til Svomning, skjondt deres naturlige Bevægelsesmaade, ere 
Larverne meget godt udrustede: de tynde, kun med korte og fine Svomme- 
haar forsynede, Been vilde kun fore dem langsomt fremad, saafremt deres 
Virkning ikke underslottedes af Kroppens fiskeagtige Form og fornemmeligen 
af kraftige Bugtninger med Bagkroppen; hvortil kommer, at de store Tra- 
ctieeslammer ved Mængden af den deri indeholdte Luft gjore Larverne be¬ 
tydeligt lettere end Vandet, de svbmme i. Respirationen kan alene gaae 
for sig igjennem de to eneste aabne Aandehuller, som ligge i Bagkroppens 
Spidse,ved hvilken de ligesom hænge fast til Vandets Overflade med Hove- 
