Dylisci. 
409 
bevægel dem, forsvinde, saa at deres indre, store. Rum ganske kan blive op¬ 
taget af Trochanterries uhyre Muskler; disse sidste deles i to ulige Partier 
uf Hofternes store indre Vingefortsætning: Strækkemusklerne udgjore den 
overvejende Masse, og ligge under Fortsætningen, Bojemuskiernes Parti er 
mindre og insererer sig ovenpaa denne. Senerne af alle disse Muskler hefte 
sig til Leddehovederne af Trochanterne, som, da de ligge i et Hængsel, dannet 
foroven af Hofternes Skaale og forneden af deres frcmtrukne Flige, alene 
kunne bevæges horizontalt: Laarene fores derfor glidende frem og tilbage 
paa Bugen, efter hvis Hvælving deres overste konkave og glatte Flade er 
afpasset, og Skinnebenenes Hængselled bliver altsaa ligeledes horizontalt. 
Det forste Fodled har en saa fri Bevægelse mod Skinnebenet, at det kan 
drejes i dettes Ende næsten heelt omkring sin egen Længdeaxe, hvorimod 
de folgende Fodicd — af hvilke forresten ethvert har Muskler til næste Leds 
Bevægelse og ikke, saaledes som Straus - Durckheim afbilder det hos Melo- 
lontha, kun gjenncmlobes af den fra Skinnebenenes Muskler kommende 
Sene — ifolge Formen af deres Leddeforbindelse blot kunne bojes lidt i 
Retningen efter Kanten og efter Fladen. Det sidste Fodled frembyder i 
Anordningen af sine Muskler betydelige Forskjelligheder eftersom enten begge 
Kloerne skulle være noget bevægelige, da de begge modtage smaa Muskler, 
eller eftersom den ene er ubevægelig, da dens Muskler forsvinde og de til 
den anden, oftest lidet bevægelige, Klo blive mere eller mindre rudimen¬ 
tære; Kloerne synes saaledes, især i det sidste Tilfælde, kun at have den 
Betydning at ende Foden spidst. 
For nu at udfore Fremskydningen Torer Dyret Bagbenene saa langt 
fremad som muligt, under hvilken Bevægelse Laarenei og Skinnebenenes 
skarpe Forrande og de lladt vendte Fodders skarpe Kanter saagodt som 
uden Modstand gjennemskære Vandet, især da de enkelte Led fremlores 
hvert for sig; derpaa drejes Fodderne om paa Kant, ligesom ogsaa Skinne¬ 
benene ifolge deres noget oprejste Stilling komme til at vende deres bre¬ 
deste Flade mod Vandet, og Benene strækkes nu tilbage mod hinanden med 
en saadan Kraft, som staaer i Forhold til Hurtigheden af den Bevægelse, 
Dyret vil udfore, medens paa samme Tid Svommehaarene udspændes af 
Vandets Tryk, hvorved den virkende Flade betydeligt foroges; ofte gjentagne 
Slag vedligeholde den begyndte Bevægelse. Mellembenene bevivge sig om¬ 
trent paa samme Maade som Bagbenene, men med langt ringere Kraft, 
baade ifolge den mindre gunstige Beliggenhed af deres Insertionsstedcr og 
Fiiddernes mindre sammentrykkede Form, men isier paa Grund af Hofternes 
