412 
Dylisci. 
Rovfiske, vel neppe forekommer noget bedre udrustet Rovdyr end cn stor 
Dytiscus. De skulle især udgrave Ojnene paa de mindre Karpearter. 
Om en enkelt Art, som endnu ikke er truH'et hos os, nemlig Pelobius 
Hermanni, er det bekjendt, at den, fanget eller paa anden Maade foruroli¬ 
get, frembringer en knirkende Lyd ved at gnide Bugleddenes skarpe Kanter 
mod tverrillede Fremragninger paa Dækvingernes Underside*). 
En lignende, men mere syngende, Tone give ogsaa andre Dytiscer fra 
sig, dog ikke af Angst, men til vilkaarlige Tider og desuden under Vandet. 
Dette var allerede tidligere bemærket ved Acilius sulcatus og selv har jeg 
bort disse Toner mange Gange og til alle Tider i Dognet saavel af den 
nævnte Art som ogsaa af flere Ilybier. En eneste Gang, midt om Natten, 
har jeg desuden hort en mandlig Dytiscus marginalis at frembringe en sær¬ 
deles stærk Lyd, som var ganske forskjellig fra den, Acilierne og Ilybierne 
lade hore, men fuldkomment lignede en saadan, som fremkommer ved lang¬ 
somt at optrække et Uhr. Paa hvilken Maade disse Toner frembringes under 
Vandet, har jeg ikke kunnet afgjore, men troer dog at torde yttre Formod¬ 
ning om, at de maaskee skyldes en Udstodcn af Luft gjennem Aandehul- 
1erne; med Hensyn til deres Betydning, kunde de maaskee være Hannernes 
Lokketoner. De ovenfor omtalte tverridede Plader hos Dytiscus ligge ikke 
saaledes, at de kunne gnides af Dækvingerne; men, da de ere frie indenlil 
og fastheftede udentil, kunne de muligen sættes i Bevægelse af den gjennem 
Aandehullerne paa Bagkroppens andet Rygled udslrommende Luft; paa den 
anden Side findes de hos begge Kjon og kunde muligen ogsaa blot have 
den Betydning at stotte Hudvingerne, hvis Randaarer lægge sig paa Rillerne 
med en lille Udvidelse nedad. 
Ejendommelige Forsvarsmidler have Dytiscerne deels i deres stinkende 
bruunhvide Urin, som de imidlertid mere blot udgyde, men i stor Mængde, 
end egenligt formaae at udsprojte; deels i en melkefarvet Vædske af ejen¬ 
dommelig Lugt og ætsende Smag, som de give fra sig igjennem de tidli¬ 
gere omtalte Aabninger i Leddehudene mellem Brystringene og som inde¬ 
holdes i de ovenfor beskrevne Sække; denne Vædske udsprojtes heller ikke, 
men gydes kun ud over Hoved og Bryststykke, naar man griber Dyret. 
Skjondt Antallet af de Individer, jeg har dissekeret, er meget betyde¬ 
ligt, har jeg dog kun fundet to Arter Indvoldsorme og hver Art kun een 
Gang. Den ene er en temmelig stor Filarie, som fandtes i stor Mængde 
♦) Conf. Dr. ScUmidl i Stetl Entom. Ztit. Juhrg. I, p. 10. 
