4iG 
Ilaliplini. 
eller mindre rundt fremlrukken Midte, Forhjornerne smaa, spidsviidilede og 
noget fremtrukne, Siderne niesten rette og saa meget konvergerende forcl'ter, 
at Roden sædvanligen bliver dobbelt saa bred som Spidsen; den bageste 
Rand er indbugtet ved hver Ende og i Midten udvidet til en skarpspidset 
stumpvinklet Tilbagetrækning, som ganske skjuler Rygpladcn. Forbrystbenet 
Cm) er af udmærket Brede, Spidsen næsten lige afskaaren, flad med spids¬ 
vinklede Hjorner, og bredere end den paa Siderne indbugtede Rod. Det 
flade Bagbrystbeens forreste Ende er ligeledes overordenligt bred, hvorved 
Mellemliofterne blive mere fjernede fra hinanden end bos de dvrige Dytiscer; 
S[)idsens Iljdrner ere afrundede og den forreste Rand sender i Midten en 
lille spids, nedenunder konkav. Fortsætning op i Mellembrystbcnets Udbuling. 
Paa Grund af Bagbofternes Form vinder Bagbrystbenet næsten samme Ud¬ 
strækning bagtil som bos Karaberne. 
Dækvingerne ere ægdannede eller ovale, meget hbjt hvælvede, med 
stejlt afl’aldende Sider, skarpe og spidsvinklede bageste Sbmbjorner og noget 
fremragende, afrundede Skuldre; deres Skul|)tur bestaaer i Rækker af grove 
Punkter, hvis Mellemrum oftest fore finere Punktrækker. Vingernes Aare- 
bygning maa, sammenligr^pt med den hos de folgende Grupper, kaldes rudi¬ 
mentær: de bageste Aarer mangle aldeles; Armaaren er afbrudt og staaer 
ikke i Forbindelse med den under Randpladen liggende Celle, hvilken er 
aaben fortil og ingen Aarer udsender udad: derimod staaer den fortil i For¬ 
bindelse med en trekantet Celle under den lille firkantede Randplade. 
Benene ere lange og let byggede. Sete nedenunder tage Baghofterne 
sig ud som to fladt hvælvede, grovt punkterede, fortil skraat indad afskaarne 
Plader (f), der i Midten modes med en retlinet Som, til Siderne naae Dæk¬ 
vingernes Rande, bagtil tilsammentagne ere afrundede og som bedække den 
stbrste Deel af Bugen samt Laarenes forreste Ilalvdeel. Aflbses de derimod 
og betragtes de ovenfra (g), viser den egetilige Hofte sig at være en smal, 
udefter tilspidset, Tverplade og den ovrige, smalt kantede. Deel bliver en 
Fortsætning af hiins nederste Væg: fra sit indvendige bageste Hjorne ud¬ 
sender Hoften en lille, lavere liggende, smal Fortsætning, hvis bageste indbug¬ 
tede Ende ligesom hos Karaberne er artikuleret baade med Laaret og den 
omvendt pæreformige stbttende Trochanter, og ikke, som hos de andre Dy¬ 
tiscer, alene med Trochanteren. Ved at undersoge Hoften ovenfra bemær¬ 
ker man tillige, at de store Punkter, hvormed den er forsynet, regelmæs- 
sigen ere stillede i syv Rækker, og at de egenligt ere smaa Navlegruber (h), 
af hvilke enhver befinder sig i Midten af et uregelmicssigt llerekantet Rum 
