nalipliis. 
419 
dorsiden lober langs med Spidsen en fordybet Linie, fra hvilken en Mængde 
vderst fine og tillige korte Cilier udspringe, der ordne sig i sniaa spidse Bundter. 
De niigne Kindbakkers (b) Endetænder ere smaa og spidse. Midten af Oversidens 
indvendige Rand forsynet med en spids Tand. Kjæbernes Hængsel Cc) er meget 
stort, næsten af samme Længde som Stammen, pæredannet og meget skraatlig- 
gende; Tyggelligen er særdeles bred og stærkt s-formig, dens Spidse temmelig 
pludseligt afsat, smal, særdeles spids og næsten lige fremstrakt, dens Fryndse- 
række aaben og fremadrettet, dens Overside forsynet med to line ophojede Læng¬ 
delister, en (^a) ved Roden, der er parallel med Fligens Ryg, og en anden (_P) 
ved Spidsen, parallel med Fligens indvendige Rand; Palpelligen er korteje end 
den indvendige Flig, dens Led lige lange, det riederste kolleformigt og s-biijet, 
det dverste let kegledannet og noget indadkrummet. Hagen (d) er tre Gange 
saa bred som lang; dens Sidedige ere udentil stærkt udvidet-tilrundede ud i 
Eet med den bageste Rand, mon fortil fremtrukne i særdeles skarpe Spidser, der 
ere smallere, men kun ubetydeligt længere, end den ligeledes yderst skarpe Ha¬ 
getand. Tungepalpernes Stammer ere parallele. Tungen (^e) er lidt længere end 
Hagen; Forbjornerne ere spidsvinklet-afrundede. Forranden i Midten forsynet med 
to smaa afrundede Fremragninger, der hver bære en kort Tungebdrste. 
Begge Palpepar have samme Længde. Tungepalpernes (d) to forste Led ere 
ligeledes af samme Længde indbyrdes, det forste valseformigt, det andet ovalt, 
stærkt sammentrykket, næsten dobbelt saa tykt som dot liirste og paa Forsiden 
nedenfor Spidsen forsynet med to smaa Tuberkler; Endeleddct er sex Gange 
mindre end andet Led. Kjæbepalpernes Grundled er lidet, kolleformigt, andet 
Led dobbelt saa stort men af samme Form, tredio Led kolleformigt med afrun¬ 
det Ende og noget mindre end Tungepa]^)ernes andet Led; Endeleddet er fire 
Gange mindre end tredie Led. 
Antennerne have saa stor Længde som Forryggen har Brede ved Roden. 
Dækvingernes Skive er hvælvet, deros. Sider jevnt tilsmalnede bagefter lige fra 
Skuldrene af; Antallet af Punktrækker er ti paa hver Dækvinge. Baghofternes 
Plader lade de tre eller fire yderste Bugled ubedækkede. 
a. Dækvingernes Punlcdækker svage, Mellemrummene flint og tæt pun¬ 
kterede, med en uregelmæssig Punklrække. 
1. HALIPLUS OBLIQVUS. 
SubtUissime punetatus, pallidus, ebjtris subliliter striato-puntatis, nigro-linealit 
maculatisqve. 
Meget flint punkteret, blegguul, Yingedækkerne flint stribet-punkterede, med 
sorte Linier og Pteller. — I''”- 
Tabr. Sysl. Eleulh. I, ‘^70, 69. — Dijtiscus obliqvus. 
01 iv. Ent. III, 10, :i7, 28. PI. 5, Pig. 49, a, b — Dytiscus niarmoreus. 
Scbbnh. Syn. Ins. II, 27, 5. — flatiplus obliquus, 
Gyll. Ins. Sv. I, .'>50, .'i. — 
27 • 
