IIaii|ilii». 
421 
Varieteter. 
jS. Dækvingerne utydeligt bruunpletlede. 
Temmelig sjelden. 
3. UALIPLUS FULVUS. 
Ferrugineus, elytris fusco-niaculatis, punelis nigris: pronoto basi apieeqve pun- 
ctato, elytris striato-punctalis^ interstitiis punetis minoribus serialis. 
Rustrodguul^ Yingedækkerne bruunplettede, med sorte Punkter: Forryggen pun¬ 
kteret ved Rod og Spidse, Yingedækkerne stribet-punkterede. Mellemrummene med 
en Række af mindre Punkter. — IJ - 2 Lin. 
Fabr Sjst. EIculh. I, 271, 70. — Dyliscus futvus. 
Sclidnh. Syn. Ins. II, 26, I. — Dytiscus ferrugineus /?. 
Gyll. Ins. Sv. I, .546, 2. — flaliplus ferrugineus h. 
Stiirm D. Fn. Ins. VIII, 148, I. Tab. CCI. — Ilaliplus ftilvtis. 
Ba bi ligt. Trans. Ent. Soc. Lond. I, 177, 3. PI. XV, Fig. 4. — 
Erichs. Kar. M. Br. I, 183, 2. — 
Meget lig den foregaaénde Art, men forstjellig i l'ulgcnde Henseender: Forryg¬ 
gen er dobbelt saa bred som lang og mindre tilsmalnet fortil, saa at den baade bliver 
kortere og bredere: Forhjornerne synes i ringere Grad fremtrukne, Bagrandens Til¬ 
bagetrækning er kortere og næsten retvinklet; Punkturen naaer især ved Siderne ud 
paa Skiven, og er altsaa mere udbredt end hos H. impressus, hvorimod den ikke, 
som hos denne, er sort i Bunden; — Dækvingernes Skuldre ere bredere afrundede 
og rage langt mindre frem, hvorved den stdrste Brede Hyttes lidt tilbage; de sorte¬ 
brune Pletter ere aflange, men ubestandige i Antal, Stilling og Form: sædvanligen 
slaae de paa fdrste, tredie og femte Mellemrum. 
Farven er hos begge Arter ubestandig i Dybde. 
Temmelig sjelden. 
4. 
HALIPLUS VARIEGATUS. 
« 
Rufo-ferrugineus, pronoto basi apieeqve punetato, elytris nigro-maculatis, striato- 
punetatis, interstitiis punetis sparsis. 
^ Rustrod, Forryggen punkteret ved Rod og Spidse, Yingedækkerne sortplettede, 
stribet-punkterede. Mellemrummene med enkelte Punkter. — 1| - 1J Lin. 
Sturm D. Fii. lus VIII, 157, 6. Tab. CCII, Fig. b, B. — Haliplus variegntus. 
Lacord Fn Eiif. Par. I, 296, 4. — 
Babingt. Trans. Ent. Soc. Lond. I, 178, 5, PI. XV, Fig. 6. — tlaliplu srubi- 
cunclus. 
Erichs. KSf. M. Br. I, 184, 4. — Ilaliplus variegatus. k 
Mindre end de to foregaaende og mere elliptisk, idet Forryggens Sider ikke 
danne en stump Vinkel mod Skuldrene, men fortsættes ud i een Bue med disse, 
naar man betragter Dyret fraoven; endvidere ere Dækvingernes Sider jevuere run¬ 
dede og mindre stærkt konvergerende bagtil, saaledes at den storste Brede falder 
noget foran Midten. Forryggen afviger kun deri fra den hos H. fulvus, at Bagran¬ 
dens Tilbagetrækning er kortere, og at Skulpturen, som desuden er tættere, udbreder 
