Ilydriponis. 
Vil 
Bifungorne (r) O’e smalle, bagtil rette og fortil jevnt indadkrummede, 
med fiin Frjiidse. Deres Stammeled er kort, mindre end den firkantede Ud¬ 
videlse, hvorved Svudgleddels forreste Ende udmærker sig, og hvis udvendige 
Band fortil udsender en længere og smallere, men bagtil en kortere og 
stumpere Tand. 
Jeg har ingen Hornspidser fundet i deres Svælg. — Hydroporinerne 
repræsentere i systematisk Henseende blandt Dytiscerne den foregaaende Fa¬ 
milies Trechiner og Elaphriner: de gjentage Familiens dvrige Slægtsformcr 
efter en formindsket Maalestok. 
Hydroporns. 
Tab. XVII, Fig. A, B, a-m. 
nydroporas Clairvillc. — Hyphydrus p. Ulig. 
Tarst postici suheompressi: ungviculis aeqvalibus, mobilibus. 
Rag fadderne svagt sammentrykkede: Kloerne ligefoi'mede., bevægelige. 
YSpOTCOpof, som opholder sig i V'and. 
Formen er noget forskjellig; Omridset er hos de fleste ovalt eller ægdannet, 
sjeldnere kort og bredt elliptisk, næsten som hos den fiilgende Slægt, med hvil¬ 
ken disse brede Arter ogsaa deri komme overeens, at Ansigtet fortil ender i en 
kjolformigt fremspringende Tverfremragning, der overdækker Antennernes Inser- 
tionssteder; Ryggen er mere eller mindre hvælvet, hos nogle temmelig flad i 
Midten; Forryggens Sider ere hos nogle tilrundede ud i Eet med Dækvingernes 
ydre Rand, hos andre tilrundede selvstændigt, saaledes at i fOrste Tilfælde For¬ 
ryggen bliver meget bredere ved Roden, men i sidste omtrent beholder samme 
Brede ved Rod og Spidse; Dækvingernes Sider ere enten jevnt til rundede hen- 
imod den mere eller mindre stumpe Ende eller, sjeldnere, næsten rette i Midten; 
trælfer dette sidste Forhold sammen med en selvstændig Tilrunding af Forrvg- 
gens Sider, vise Skuldrene sig noget fremragende. 
Mundskjoldet er sjeldent afsat. Pandegruberne af forskjelligt Omrids. Ojnene 
ere kun lidet fremragende. Antennerne ere noget længere end Hoved og Forryg 
tilsammentagne; Skaft og Vendelod ere omtrent lige lange, hvert for sig længere 
end de Ovrige Led og snarere valseformige end kdlleformige; Sviiben bestaaer 
af mere eller mindre kOlleformige Led og tiltager hos nogle Arter lidt i Tyk¬ 
kelse udefter, medens den hos andre bliver tyndere ud imod Spidsen og atter 
hos andre overalt beholder samme Tykkelse. Endeleddet er mere eller mindre 
tilspidset-ægformigt; ligesom SvObons ovrige Led afvexler det lidt i relativ 
Længde. 
Af Kindbakkernes fa) Endetænder er den Overste tykkere og undertiden 
noget stump, den nederste tyndere og meg(‘t skarp; Underlladens indvendige 
Rand har i Midlen et Par meget smaa Indsnit eller en meget lille Tand. Kjæ- 
bernes (b) Hængsel er tverliggendc, slorl. ret og forlænget-lrekantet, Stammens 
