Hydniporus. 
I). l'ornjijgen mhn Længdestriber paa Siderne. 
A. Hannens Forflidder med vligeformede Sliier. 
a. Forfodens udvendige Klo hos Hannen i ringe Grad bre¬ 
dere og stærkere indkrummet end den indvendige (h). 
Oversiden er ligeligt punkteret hos begge Kjtin, skjCndt man af enkelte 
Hunner tiælTer en afvigende Form. Antennernes Led ere forkortede. Som 
Farve optræder forskjellige Nuancer af sniudsigt Kruunt; Tegningen mangler 
skarp Begrændsning og bestaaer som oftest kun i en jevn Aftagen af Farvens 
Dybde ud imod Forryggens og Dækvingernes Bande. 
Da denne Gruppes mange Arter tildeels ere meget vanskelige at bestemme, 
har jeg scigt at lette Oversigten ved at sammenstille dem i naturlige Sniaagrup- 
per, for hvilke Karaktererne imidlertid ikke altid lade sig udtale med den oii- 
skelige Skarphed. 
1. Hovedet meget stort, stærkt nedbojet. 
Allange: Forryggen kun lidet smallere fortil end ved Roden, dens Sider 
kun svagt rundede, ofte næsten parallele: Dækvingernes Længdebvælving fortil 
Had, bagtil jevnt nedskydende. Midtens Tverhvælving lav med runde, stejlt ned¬ 
faldende Sider, Undersidens Hvælving sædvanligen lidt lavere end Oversidens: 
Bebaaringcn tynd: Pandegruberae store, runde, med Had Bund. 
5. UYDROPORUS ELONGATULUS. 
Oblongus, subdepressus, parcius subtiliter punetatus, niger, capite magno piceo, 
elylris fuscis, densius pubescenlibus. 
Aflang, noget nedtrykket, fint og mindre tæt punkteret, sort. Hovedet stort, beg- 
bruurit, Vingedcckkerne brune, tydeligt finthaarede. — Ij-lJ hin. 
Slurm D. Fii. Ins. IX, 52, 27. Tab. CCVIII, Fig. c, C. — Jlydroporus clon- 
„ . . ijatulus. 
Ericlis. Kiif. M. Br. I, 175, 17. — 
KJendelig fra den folgende, hvilken den meget ligner, ved et storre og fortil 
bredere afrundet Hoved, en forholdsviis endnu kortere Forryg, og lydeligere Be- 
haaring paa Dækvingerne; desuden er Undersiden lidt bojere hvælvet end Oversiden, 
hvilket forholder sig omvendt bos de tre folgende Arter. — Becn og Antenner ere 
lyst begrdde, hine morkere ud imod Spidsen, Hovedet begbruunt, morkere ved Oj- 
nenes indvendige Side; Forbryststykket er begrodt med bruunsort Ryg, Dækvingerne 
begbrune med sædvanligen noget rnorkere Somegn. — Omridset er fuldstændigt af- 
langt-ægdannet; Forry'ggen er tre Gange saa bred som lang og neppe saa lang som 
Hovedet, dens svagt rundede Sider meget lidt konvergerende forefter; Dækvingerne 
ere over fem Gange saa lange som Forryggen og over Midten benimod en Femte- 
deel bredere end denne, deres Sider meget svagt rundede, deres yderste Femtcdeel 
stumpt tilspidset. — Undersidens Punklur er fiin og aaben, Hovedets er meget fiin 
og ikke tæt, Forryggens og Dækvingernes fiin og noget aaben, tættere paa biins Kod 
og Spidse samt langs med disses Som i en, skjdndt Oad, dog tydelig Stribe. 
Især i Skovvando; ikko almindelig. 
