Hydroporus. 
iUi 
randen og en tredie midt imellem begge. — Mellem- og Bagbryststykket saml Bugen 
cre sorte, temmelig tæt og grovt punkterede, Benene rustgule. 
Hunnen er lidt storre end Hannen, bredere og efter Længden lavere hvælvet: 
Punkturen paa Forryggens Rod og Dækvingernes forreste Halvdcel er mindre grov. 
Hunnens afvigende Form: 
p. Fiint og yderst tæt jninkleret, mat; Dækvingernes afbrudte Striber tydeligere. 
Gyll. Ins. Sv. I, biO, 13. — tlyphydrus lineellus. 
Kunze i Neiie Schr. d. Hall. Ges. II, IV II., 62, 4. — Hyphydrus altemans. 
Sturm U. Fn. Ins. IX, 28, 13. — Bydroporus altemans. 
Ikke almindelig, men meget udbredt; Hunnens afvigende Form er meget 
sjclden. 
26. HVDUOl'ORUS PARALLELOGRAMMUS. 
Oblongo-ovalis, subeonvexus., giaber, niger, supra obscure ferrugineus, pronoti 
macula elylrurumqve lineis nigris; mas nitidus, dense punclalus, femina opaca, 
sericeosnicans, creberrime subtilissmeqve punetata. 
Ajlang-oval, middelhvælvet, nogen, sort, ovenpaa dybt rustguul, en Plet paa 
Forryggen sort, Vingedækkerne med sorte Linier; Hannen giindsende, tæt pun¬ 
kteret, Hunnen mat silkeglindsende, yderst tæt og fiint punkteret. — Lin. 
Hunnen: Marsh. Ent. Britt. I, 426, 35. — Dyliscus lineatus. 
Abrens i Ncue Schr. d. Hall. Ges. II, II H., II, 1. Tab. I, Fig. 1. — 
Dyticus parallelogrammus. 
Schdnh. Syn. Ins. II, 33, 16. Tab. 4, Fig. 2. — Uyphydrus nigro- 
lineatus. 
Gyll. Ins. Sv. III, 688, 13-14; IV, 389, 13-14. — 
Hannen: Kunze i Neue Schr. d. Hall. Ges. Il, IV H., 61, 2. — Byphydrus 
consobrinus. 
Sturm D. Fn. IX, 24, 11. Tab. CCVI, Fig. a, A. — Bydroporus paral¬ 
lelogrammus. 
Han og hun: Erich s. Kaf. AL Br. I, 169, 6. — Bydroporus parallelogrammus. 
Mere aflang end den foregaaende, hvilken den staacr temmelig nær, og, især 
efter Længden, meget lavere hvælvet; Punkturen er hos den mindre, matte. Hun 
overordenligt tæt og saa fiin, at den kun opdages under en skarp Lupe, hos den 
storre, giindsende, Han temmelig flin og læt paa Hovedet og Dækvingerne, paa 
Forryggen lidt stærkere og mere enkelt; Undersidens Punktur er hos Hannen af 
middelmaadig Tæthed og Dybde, hos Hunnen tæt og flin. — Antennerne ere blegt 
rustgule, de syv yderste Led undertiden lysebrune i Spidsen. — Hovedet er stort, 
livælvet, dybt rustguult med to brune Pletter imellem Ojnene, Pandegruberne tem¬ 
melig store, men sædvanligen flade. — Forbrystslykket er dybt rustguult. Bagranden 
undertiden smudsigt ujevnt lysebruunlig. Skiven med en lille sort, hos Hannen uty¬ 
deligt hegrændset. Plet i Midten, der er betegnet med et storre Punkt; Forryggen, 
skjondt mere end dobbelt saa bred som lang, er dog forholdsviis saavel længere 
end hos H. picipes, som dens Sider især langt mindre konvergerende forefter, ja 
etidog, især hos Hunnen, lidt selvstændigt rundede; Bagrandens Tilbagetrækning er 
noget tydeligere afsat. — Dækvingerne ere henimod fire Gange saa lange som For- 
