Agalms.’ 
473 
gaacnde Art; kim cre de sidste jevnere rundede og deres kantende Sidestriber dy¬ 
bere; Hannens Forfodder ere ligeledes byggede som hos A. fuscipennis. 
Den er sjelden og synes især at holde sig til Vandsteder i skovliise Egne; 
paa Skagen har jeg fundet den almindelig i V'andgrdfterne mellem Sandklitterne. 
8 . AGABUS FEMORALIS. 
Oblongo-ovalis, supra subaeneo - fuscus, lateribus dihuior, femoribus anticis 
ciliatis: ungviculu anlicis inaris elongatis, sinuatis. 
Aflang-oval, ovcnpaa melalglindsende bruun med lysere Sider: Forlaarene 
cilierede: Jlannens Forkloer forlængede, bugtede. — 2.J-25 Lin. 
Payk. Fn. Sv. I, 215, 24. ■— Dytiscus femoralis. 
Gyl 1. Ins, Sv. I, 518, 45. ~ 
Sturm D. Fn. Ins. VIII, 116, 27. Tab. CXCVII, Fig. b, B. - Colymbctes 
femoralis. 
Sturm D. Fn. Ins. VIII, 112, 24. Tab. CXCVI, Fig. c, C. - Colymbetes 
_ . , assimilis. 
Enchs. Kaf. M. Br. I, 161, 10. — Agabits femoralis. 
Kjendelig fra alle de andre Arter paa en kort og tyk Række af krumme rust¬ 
gule Borster paa Forlaarenes Underside, hvilken Borsterække dog hos Hunnen er 
fmere og mere aaben. Antenner, Mundskjold, Munddele og Been ere rustrddgule, 
de forstes sex til syv yderste Led oftere og mdrkerc brune i Spidsen end hos de 
nærstaaende Arter, de sidstes Laar ofte noget mdrkere paa Undersidens Midte, især 
Baglaarene; Issen har to mere eller mindre tydelige rusti ode Pletter; den ovrige 
Deel af Oversiden er dybere eller klarere sorlebriiun, med stærkere eller svagere 
Bronceskjær, men saavel Forryg som Dækvinger blive mere eller mindre lyse ud 
paa Siderne, hvorimod de sidstes Sidedækker ikke, saaledes som A. congener, blive 
endnu lysere; paa den sorte Underside ere Forryggens Sideombdjninger og Forskul¬ 
derbladene samt Bagrandene af de sidste fire Biiglcd, de sidste dog ofte utydeligt, 
dybt rustrode. — Omridset er reent ovalt med jevnt rundede Sider og næsten lige- 
bredc Ender; Forryg og Dækvinger forholde sig som hos den foregaaende Art, dog 
er maaskee den fiirstes Rod lidt mindre rundet; Hvælvingen er hdjere i begge Ret¬ 
ninger, men foregaacr forresten paa samme Maade. — Ligeledes er Skulpturen paa 
Undersiden den samme som hos hiin, hvorimod Oversidens (h^*) er ganske forskjellig, 
Idet den under en maadelig Forstorrelse synes meget flint og tæt punkteret og under 
en meget betydelig kun paa Hoved og Forryg viser Spor af utydelig længdervuket 
Maskedanneisc, medens saavel de som Dækvingerne frembyde en dobbelt Punktur, 
en fim og tæt nemlig og en stærkere aaben. Dækvingernes Punktrækker ere af 
niiddelmaadig Styrke. 
Forbrystbenet er skarpt kjdldannet med lang rhomboidalsk Endcplade, hvis Spidse 
især hos Huiiiicn er betydeligt forlænget. Baghofternes Forrand er indentil retlinet 
og bojer sig med sin ydre Fjerdedeel tilbage under en ret Vinkel med afrundet 
Toppunkt; den ophojede Deel er maadeligt samraensndret, med skarpe Sidestriber 
og store rundede Flige. Bagbrystbeiiets Sidevinger ere smalt tilspidsede; Fodderne 
afvige ikke fra dem hos de lo foregaaende Arter. 
Saavel paa fri Mark som i Skove; almindelig. 
