490 
Colymbelcs. 
Ijmbctcs. Ligeledes har jeg forandret Hr. K.’s Iriph breviore i Angivelsen om For- 
holilel mellem liagkKicrne lit triplo minore, fordi del Forste kun finder Sled hos 
<;ol. hislrialus, hvorimod det Sidste passer paa alle Arierne. — Det er saamcget 
desto vigtigere, at være mnligst ndjaglig i denne Henseende, som det falder vanske¬ 
ligt at opstille skarpe (iiarndscr iniellem denne og den foregaaende Slægt, ihvor na¬ 
turlig end forresten den sidste er. 
en Sioiiinier; Ordet har tillige, som liere af dem, man har anvendt 
i denne Familie, Hensyn til Forsvarsmaaden ved at udkaste Urinen. 
Formen bliver saavel ved sit adaiig-ovale, ved Enderne omtrent ligeligt af¬ 
rundede og paa Siderne jevnt bticde, Omrids som ved en meget ringere og paa 
begge Sider omtrent lige l)6j Hvælvitig forskjellig fra den foregaaende Slægts. 
Antennerne have kun en Trediedeel af Kroppens Længde; det valseformige 
Skaft har samme Længde som Svijbens Rodled; de Ovrige Led ere kolleformige 
og aftage untaukeligt i StOrrelse udefter. Mundskjoldets Spidse er bredt ind¬ 
bugtet, Forbjiirnerne undertiden ffdrste Gruppe) noget indbOjede. Læbens (p) 
Sideflige ere stærkt rundede paa Siderne og fortil; Bugten er tæt og flint 
cilieret, den brede Ganeombdjning fortil meget flint kantet men forresten sam¬ 
mensat af tre Rækker sniaa Plader af et uregelmæssigt Omrids. Kindbakkernes 
(q) Huling er dyb, Ryggen og Undersiden besatte med koncentriske Rynkestri¬ 
ber, den nederste Endeland skarp, den dverste længere og slump, Undersidens 
indvendige Rand foisynet med lo smaa og flint behaarede Tænder. Kjæberne 
komme i alle Henseender overeens med dem hos Dytiscus. Kjæbepalpernes (^r) 
to mellemste Led ere kolleformige. Endeleddel let ovalt med afskaaren Ende; disse 
tre Led tiltage lidt i Længde i den naturlige Orden. Hage og Tunge afvexie i 
Form og Beliaaring efter de Grupper, jeg har opstillet af Arterne; imidlertid 
ere den fOrstes Sidellige stedse jevnt rundede og have mere eller mindre skarpt 
retvinklede Forhjorner. Tungepalpernes andetLed (s, t, u) har en lille Tand paa 
Forsidens Midte og er stedse meget længere end Endelcddet; dette sidste er 
krumt-kOlleformigl og lidt sUirre end Kjæbepalpernes Endelcd: dets Spidse er 
snart simpelthen afskaaren (1) snart er dette tillige Tilfældet med det ved Af¬ 
skæringen fremkomne indvendige Hjorne (s, u). 
Forbrystbenet er mere eller mindre skarpt kjdidannet ligefra Roden af; 
Endepladen er rhomboidalsk og har mere eller mindre spids Ende. Baghof¬ 
ternes ophOjede Deel er maadeligt sammensnOret i Midten, Fligene divergerende 
og bredt afrundede. Baglaarene ere mere eller mindre udvidede ved Spidsen, 
paa hvis Underside siaae nogle smaa tornbærende Gruber; det nederste Hjorne 
er more eller mindre skarpt retvinklet. Bagfodderne ere sædvanligen forsynede 
med Svommehaar paa Undersiden af alle fem Led hos Hannerne; dog er det 
sidste Led niigent hos nogle Arter af tredie Gruppe. Hannens Forskinnebeen 
liave samme Bygning som hos den foregaaende Slægt. Saalerne af Hannernes 
udvidede forreste Fodder have fire Tverrækker af indbyrdes ligestorc Sugeskaale; 
kun hos Col. Paykulli have de en stor Mængde meget tætstillede og yderst smaa. 
Slægten er i et stort Antal Arter udbredt over hele Jorden. 
