492 
Colynibetcs. 
noget pludseligt stumpvinllet-nedbojet; Midtens Tverlivælving udgjor en bred og lav 
Bue. — Hele Skulpturen er overordenligt fiin, saa at især Oversiden endog under 
en ikke svag Forstorrclsc synes ganske glat: Baglioflerne cre striberidsede med uty¬ 
deligt anastoinoscrcnde Striber og netrynkedc Masker, Bugens forreste Deel afbrudt 
længderidset og tæt punkteret, Midten striberidset paatvers, Oversiden netridset med 
runde netrynkede Masker. Langsmed Forryggens skarpt afsatte Sidekant lober et 
krummet, fortil og bagtil aflirudt, lladt Længdeindtryk, der bestaaer af sammentlydte 
Smaagruber; Skiven Iwr cii fiin men idetmindste i Midten tydelig Længderende; den 
langsmed Forranden Idbende Funktrække er temmelig stærk, den ved Roden ligeledes 
men kun tydelig ved Bagrandens indbugtede Sidedele; Dækvingernes Punktrækker 
ere meget tydelige og temmelig uregelmæssige: den ved Sommen er udslettet. 
Ikke sjelden. 
B. 
11 a n t u s Eschseholtz. 
Hagetaiiden afrundet, med et Indsnit i Slidlcn; Tungens Spidse dob¬ 
beltbugtet, cilieret. 
Hagens G) Bagrand har samme Form som hos den foregaaende Gruppe, 
men er stærkere buet; Randstriben er heel og folger parallelt med den bredt 
afrundede Hagetands Forrand, i livis Midte bemærkes en lille spidsvinklet Kloft. 
Tungen er af betydelig Brede og Længde og har ingen hudet Stamme; dens 
budte Forhjerner ere svagt spidsvinklet-fremtrukne og Forranden let fremtrukken 
i Midten, langsmed hvilken lober en Stribe, hvorfra en Mængde korte Borster 
udspringe; i hvert ForhjOrne staaer en lille Grube, som bærer en tynd Busk af 
lange Haar. 
Baghofterne ere næsten saa lange som de tre fOrste Bugled tilsammentagne. 
Bagbrystbenets Sidevinger (z^) smalt tilspidsede. 
Hannernes Forfodder ere temmelig bredt udvidede, hvælvede, fOrste Led 
trekantet, de to folgende bredt hjertedannede; MellemklOerne ligne dem hos Col. 
Grapii, hvorimod Forkloerne stedse ere i hOj Grad forlængede og undertiden 
ulige indbyrdes. Bagkloerne ere nogen Foranderlighed underkastede. 
Oversidens Skulptur er netridset; Grundfarven er sort med leerguul Teg¬ 
ning eller omvendt; Dækvingerne ere hos alle flint sortspeltede. De overvintre 
under Mos. 
2. COLVMBETES NOTATUS. 
Oblongo-ovalis, suj)ra testaceus, pronoto macula transversa nigra, ebjtris nigro- 
irroratis: sublus niger^ prostemo, pedibus abdomineqve testaceis, hoc nigro-maculato. 
Aflang-oval, ovenpaa leerguul. Forryggen med en sort Tverplel, Vingedæk- 
kerne sortspeltede: Undersiden sort: Forbrystbenel, Benene og Bugen leergule: den 
sidste sortplellet. — 5 Lin. 
Fnbr. SysU Eleiitli. I, 207, fO. — Dytiscus notatus. 
O liv. Eiil. III, 40, 20, 32. Tab. 5, Fig. 47. — 
Sebiinb. Syn. Ins. II, 22, 67. — 
Gyll. lus. Sv. I, 483. t7. - 
