Coljfinbclcs. 
193 
sturin D Fii. Ins VIII, 75, 3. — Cvlymbetes notatm. 
Lacord. Fn. Kiit. Par. I, 311, 3. — Jianttis sut«rolit. 
Er i c lis. Kiif. M. Ur. I, 1.51, 6. — Colymbeles notalus. 
A n m. Herhen sandsynligviis Muller’s Dyticus roridus (/’iodr. T2, ?Tly 
Antenner, Munddele, Bcen og del oventil trekantet-begrændsede Mundskjold cre 
rustgule, den Cvrige Deel af Hovedet sort med lo gjennemskinnende rustrdde eller 
rusigule Tverpletler paa Issen. Forbryststykket er leerguult: sorte erc de bageste 
Halvdele af Forskulderbladene samt paa Forryggen en stor, paatvers oval, fortil run¬ 
det, bagtil ofte let tvelandet, Tvcrplet og undertiden en mindre, tilrundet, uregelmæs¬ 
sig eller krummet Plet paa hver Side af denne; Forryggens Bagrand og Rygpladen 
ere ligeledes sorte, den fdrste smalt og kun i Midten. Dækvingerne ere tæt be- 
striiede med smaa, uregelmæssigt sammenbængende, mere eller mindre sammenfly- 
dendc sorte Smaapletler, der langsmed den ganske Icorgule Yderrand blive mere en¬ 
kelte; desuden bemærker man paa hver Dækvinge fiio mere eller mindre tydelige 
gule Længdelinicr, af hvilke den ved den sorte Som lobende er bredest og fortil sender 
cn skraa Linie hen til Uoden af anden Linie; tredie Linie bojer sig fortil indad. 
Mellem- og Bagbrystet samt lloflcrne erc sorte, de sidste dog kun paa den 0 |di 6 jede 
Deel nær, som har Benenes Farve. Bugen er dybt og klar lecrguul med cn sort 
Plet paa Siden hvert Led, med Undtagelse af det fdrste; disse Pletter ere snart 
runde og af forskjcllig Stdrrclse, snart tverliggende og indtagende den stdrstc Deel 
af Bugen. — Hvælvingen er ligestor paa begge Flader, Oversidens Længdehvælving 
lav med fladere affaldende bageste Ilalvdecl, Midtens Tvcrhvælving en bred og lav 
Bue. — Forryggen er ikke fuldt tre Gange saa bred som lang: Siderne cre meget 
svagt rundede og konvergere maadeligt forefter lige fra Roden af; den bagestc Rand 
er ujevnt buet, Baghjornerne stumpvinklede. D.ækvingerne erc fem Gange saa lange 
som Forryggen og over Midten eller lidt bagved denne, hvor de erc bredest, ikke 
fuldt en Tredicdeel biædci-c. — Skulpturen er yderst riin: Bagbofterne cre tæt pun¬ 
kterede og uregelmæssigt afbrudt-længdcridsede. Bugen fortil længderidset, i Midlen 
tverridset, sjette Led rynket-punkteret, hos Hunnen noget tydeligere og desuden paa- 
iangs ophdjet i Midten. Oversiden er netridset med flint nelrynkede Masker. 
Hunnens afvigende Form: 
Tab. XX, Fig. A, 
p. Dækvingerne fra Roden af i storre eller mindre Udstrækning bedækkede med 
grove, uregelmæssige, bugtede og afbrudte Længderidser. 
Paa Hannens Forfodder cre Randene af de udvidede Saaler tæt besatte med 
smalle Iludblade, hvis Spidser erc krogformigt ombojede. 
Forkloerne (a*) erc fladtrykkede og forlængede, den forreste bugtet-lancetdannct 
ined tilbagekrummct Spidse og dobbelt saa lang som den bagestc. Mcllcmklderne 
cre ulige, den forreste storst, men forresten paa cn noget storre Længde nær ikke 
forskjellige fra Hunnens. 
Af Bagkloerne er bos begge Kjdn den indvendige dobbelt saa lang som den 
ydre: begge er krummede i Spidsen. 
Temmelig almindelig. 
