496 
Colymbclcs. 
tilspidset og næsten ret. Mellemkloernc have samme Form som hos den mandlige 
Col, bistriatus. 
Sjelden. 
6, COLYMBETES CONSPEBSUS. 
OvatuSf subdepressus ^ supra testaceus, pronoti macula media nigra, elytris 
niyro-irroratis: siibtus niger, pedibus ferrugineis. 
Ægdannet, temmelig nedtrykket, ovenpaa leerguul. Forryggen med en sort Plet, 
Vingedækkerne sortspellede: Undersiden sort: Benene rustrodgule. _ Lin. 
Gyll. Ins. Sv. I, 482, 16. — Dytiscus conspersus. (Med Udelukkelse af Synon.) 
Lacord. Fii. Ent. Par. I, 311, 2. — Hantus nolalus. 
Slurm D. Fn. Ins. VIII, 78, 4. Tab. CXCIV. — Colymbeles pulverosus Knoch. 
Eric lis. KSf. M. Br. I, 150, 4. — 
Den stdrste Art af denne Gruppe og især bagtil meget lavere hvælvet end de 
bvrige Ranter; Hvælvingen er ligestor paa begge Flader. Antenner, Been, Mund¬ 
dele, Mutidslijoldet og to store sammenOydende Isseplclter ere rustrodgule, den ov- 
rige Deel af Hovedet sort, dets Overside undertiden overalt rustrodguul med kun 
sort Isse og to sorte maanedannede Pletter imellem Ojnene; Forryggen er rustrod¬ 
guul med en lille sort Tverplet paa Skiven; paa Dækvingerne er Farve og Tegning 
som hos Col. bistriatus, kun er den forste noget morkere og den sidstes sorte Plet¬ 
linier mindre tydeligt fremtrædende; hele Undersiden er giindsende kulsort. — For- 
■"ySS®** bo Gange saa bred ved Roden som lang i Midlen, dens Sider svagt run¬ 
dede og stærkt konvergerende forefter; Dækvingerne ere sex Gange saa lange som 
Forryggen og over Midten næsten dobbelt saa brede som hiins Midte. 
Bagkloerne forholde sig som hos den foregaaende Art. 
Meget sjelden, en enkelt Hun er funden i den nordlige Deel af Dyrehaven 
af Hr. Chr. Drewsen. 
C. 
C y in a top te ru s Eschseholtz. 
Hagetaiidcn lige aTskearen, ined hccl Forrand: Tungens Spidse dob- 
beltbuglel, ndgen. 
Hagens (u) Bagrand er bredt indbugtet i Midten og let rundet ved En¬ 
derne; Randstriben er heel, fblger ikke Hagetandens Forrand, men fortsætter sig 
uafliængigt tvers over landen. lungen er kortere end hos anden Gruppe, men 
længere end hos fOrste; forresten afviger den kun fra Ranternes ved en hudet, 
fortil indbugtet. Stamme og ved en i sin hele Udstrækning kantet og nOgen Spidse. 
Baghofterne ere kun lidet længere end de to fOrsle Bugled tilsammentagne; 
Bagbrystbenets Sidevinger (c*J ere bredt tilspidsede. 
Hannernes udvidede Fbdder have oftest samme Bygning som Ranternes, 
hvorimod de forreste Kloer frembyde mindre paafaldende Former. 
Dækvingernes Skulptur bestaaer i tætte, regelmæssige og noget bbigede 
fverstriber, der hist og her anastomosere. 
Arterne ere blandt Slægtens stOrste og danne en i alle Henseender meget 
naturlig Gruppe; de tilhbre de nordligere Egne af Europa, Asien og Amerika, 
og overvintre i Vandet. 
