Dytiscini. 
499 
delene og Mundskjoldct erc klart rustrode, Antennerne lysebrune paa de to forste 
rustrude Led nær, Issepletterne runde, skarpt begrændsede og dybt rustrode; at til¬ 
lige Forryggen har denne sidste Farve, og at den sorte Tegning danner to store, 
næsten rektangulære, Tverpletter, som hænge sammen paa Skivens Midte: og ende- 
ligen, at hele (Indersiden tilligemed Forryggens og Dækvingernes Sidcombdjninger 
samt Benene cre kulsorte; de sidstes Leddemod og Fddder ere i det hojeste beg- 
bruunlige. Bugens mellemste Led undertiden smalt begrddt-gjennemskinnende randede.— 
Skulpturen er den samme, kun er Rygpladen mere aabent og langt grovere punkteret-ry nket. 
Forbrystbenets Spidse er stump. 
Hannens forreste Fodder afvige lidet fra dem hos C. fuscus: kun erc Saalernes 
Sugeskaale yderst smaa, men til Erstatning langt talrigere. — De forreste Kloer 
afvige kun fra Hunnens ved en noget plumpere Bygning. 
Især i Skovvande; sjelden. 
/jerte ^Øruppe: 
ttytiscini. 
Alle Fodderne med fem lydelige Led: Hannens Forfodder slcivedannede^ 
med uligestore Sugeskaale. 
Forryggens Sider ere stedse ukantede. Rygpladen stedse fri, Bagfdd- 
derne i hdj Grad sammentrjkkede, Forbrystbenets Rod hvælvet, Endepladen 
næsten Had. 
Begge Kjbn have lange Svbmmehaar paa den udvendige (hos en exotisk 
Form paa den indvendige) Side af de to lorste Par Skinnebeen, paa Over¬ 
siden af alle fem Led i de to forste Par Fodder, paa Oversiden af de to 
bageste Skinnebeen og paa Oversiden af alle fem Led af Baglodderne. Deri¬ 
mod finde væsenlige Forskjelliglieder Sted i Anordningen af Svommebaar paa 
Undersiden af det tredie Par Skinnebeen og Fddder: hine haveSvdmmehaar 
bos begge Kjdn bos alle Slægterne med Undtagelse af Dytiscus, hvor de 
ere ndgne bos Hunnerne; Bagrdddcrne have Svdmmehaar paa de tre fdrste 
Leds Underside hos begge Kjdn af Acilius, paa de fire fdrste Led hos begge 
Kjdn af Cybister og Ilydaticus, og paa alle fem Led hos de mandlige Dy- 
tiscer, hvorimod de ere ganske ndgne hos de kvindelige Individer af sidste 
Slægt. 
Hannernes mere eller mindre udvidede Forskinnebeen gaae fra en mere 
oval Form hos Dytiscus over til en bred trekantet hos Ilydaticus, men ere 
aldrig forlænget-trekantede som i den foregaaende Gruppe; begge Sporer 
